10 L. William Öholm. [XLVII 
skakades pastamassan väl med den lösning, hvarmed elementet 
skulle fyllas, hvarefter den fick afsätta sig, och den klara lös- 
ningen afdekanterades. Härvid förfors sålunda, hvad framställ- 
ningen af pastan och lösningens sista behandling vidkomma, 
analogt med hvad fallet är vid konstruktion af normal kalomel- 
elektroder). 
Kadmiumkloriden. 
De två första elementen sammansattes af Cd Cl, från 
Merck och användes denna direkte oomkristalliserad. Lösnin- 
gen var starkt sur och blef ej heller på något sätt neutralise- 
rad. (Se närmare vid elementen A och B). Vid alla andra försök 
har jag begagnat mig af Kahlbaums preparat. Äfven detta 
visade i lösning något sur reaktion, som väl framträdde i kon- 
centrerade lösningar vid försök med kongopapper. Flera ele- 
ment gjordes dock, såsom af det följande framgår, direkte af 
det köpta saltet. För andra åter företogs en enkel omkristal- 
lisering. Då tidigare undersökningar af Cd SO, visat, att den 
vanliga handelsvaran är praktiskt fri från zink, låg det nära 
till hands att antaga, att äfven kadmiumkloriden vore zinkfri. 
Omkristalliseringen afsåg sålunda närmast att erhålla neutralt 
salt. För den skull försökte jag neutralisera den fria syran 
genom omskakning med Cd O och svag uppvärmning. På så 
sätt erhålles en temligen neutral lösning. Jag vågade dock ej 
drifva neutraliseringen alltför långt, emedan jag befarade att 
alkaliska produkter kunde uppkomma. Lösningen filtrerades 
därpå, fick afdunsta 1 kristallisationsskålar och så snart tillräck- 
ligt kristaller bildats, af hälldes moderlösningen och kristallerna 
sköljdes flere gånger väl med vatten, hvarpå de torkades mel- 
lan filtrerpapper och uppbevarades i ett väl slutet kärl. Skölj- 
vattnet hälldes till moderluten; det hela filtrerades och lemna- 
des att ånyo kristallisera. De af sådana kristaller gjorda kon- 
centrerade lösningarna visade å kongopapper svagt sur reaktion; 
vid större utspädningar var denna ej mera märkbar. De mät- 
tade lösningarna gjordes vid rumstemperatur genom att i por- 
slinsmortel sammanrifva Cd Cl,-kristaller med vatten. Därvid 
1) Ostwald-Luther 1. ce. sid. 381. 
