N:o 19] Den galv. kombinationen Cd. amalg. | Cd Cl; | Hg. OL, | Hg. 18 
blef dock dess temperatur i så hög grad beroende af vexlingar 
i rumstemperaturen att den ej mer kunde hållas fullt konstant. 
Mätningarna. 
Dessa utfördes enligt den vanliga kompensationsmetoden. 
Mätbryggan var en valsbrygga med rullkontakt från Hart- 
mann & Braun och kontrollerad af Reichsanstalt. Som noll- 
instrument användes en Lippmann-kapillarelektrometer, hvil- 
ken var synnerligen känslig, så att den minsta förskjutning af 
kontakten på den ungefär 3 m långa mättråden tydligt gaf sig 
tillkänna. Som arbetselement begagnades en akkumulator och 
som normal ett Weston-normalelement, hvars elektromotoriska 
kraft enligt Reichsanstalt utgjorde 1,019 V. vid rumstemperatur. 
Emellertid tyckte jag mig finna, att det uppstod svårigheter vid 
mycket noggranna bestämningar, ty akkumulatorns kraft aftog 
alltid något, sluten som den var genorc ett jämförelsevis litet 
motstånd under mätningen, hvilken ej kunde ske alltför fort, 
och felafläsningar om 0,001 trommelhvarf å mätbryggan in- 
verkade cirka 2 enheter på 4:de decimalen i resultatet. Härpå 
torde smärre olikheter i elementens styrka vid de skilda be- 
stämningarna ofta bero. Jag försökte nog taga medeltal af 
flere mätningar och därvid kompensera turvis mot akkumula- 
torn och elementet, men någon osäkerhet redan å fjärde deci- 
malen kan dock alltid kvarstå. Detta framgick t. ex. däraf, 
att då jag i st. f. normalen inkopplade det andra af två sam- 
tidigt och lika gjorda element och snabbt mätte dessa mot 
akkumulatorn, så visade de precis samma elektromotoriska kraft: 
Men då mätningen företogs på vanligt sätt, så att först det ena 
och sedan det andra jämfördes med normalen, erhölls ytterst 
sällan samma värde för hvardera elementet. Senare var jag i 
tillfälle att använda en kompensationsapparat (potentiometer) 
från Siemens & Halske. Med denna kunde jag utföra mätnin- 
garna hastigt och med en noggrannhet af 0,00001 volt. Vid 
dessa bestämningar användes som arbetselement 2 akkumulato- 
rer, hvilka genom ett yttre motstånd om ungefär 20380 ohm 
voro förenade med kompensationsapparaten. Normalelementet 
var samma Weston-normal. Som nollinstrument användes nu 
en spegelgalvanometer, Deprez-d”Arsonval från I. Carpentier. 
