32 L. William Öholm. ([XLVII 
posetivt värde + 0,0005 för element fyllda med 60,1 mol. uor- 
mal lösning. , 
Denna stigning vid rumstemperatur framgår af följande 
tabell. 
14,709 — 20,19 
(0: IT. IT. L. M. N. 0. 
— 0,000074; — 0,000068; + 0,00026; 0,00026; 000030; 0,000352; +0,00040 
Br Q. RR: S. 
0,00045; 0,00050; 0,00014; 0N,0003. 
10,45? — 25,5” 
(Ch INGE I. L. M. N. 0. 
— 0,000073; — 0,0000974; + 0,00026; 0,000:6; 0,00030; 0,009356; 0,000407 
IE: Q. 15 S. 
0,00045; 0,000506; 0,00014; = 0,0003 
Vid jämförelse mellan koefficientvärdena för cellerna R och 
N samt S och Q finner man, att ett kadmiumkloridelement 
har för samma koncentration af lösningen betydligt mindre 
temperaturkoefficient ungefär 0,0002 "Y/g. 1 fall dess negativa 
pol består af en amalgamerad kadmiumstaf i st. f. af vanligt 
amalgam. 
AT de tidigare tabellerna (sid. 16-28) framgår det slutligen, 
att E. K. i allmänhet ej är någon lineär funktion af tempera- 
turen, ty koefficienten förändras med denna och synes tempe- 
raturstegring i synnerhet vid koncentrerade lösningar vara 
åtföljd af en tillväxt i koefficientens absoluta värde. 
För elementet III t. x. finna vi sålunda en kontinuerlig för- 
ändring vid stigande temperatur från värdet — 0,000060 vid 
värmegrader mellan 9,99—14,79 till värdet — 0,000114 mellan 
temperaturerna 25,50—29,09. Ungefär samma förhållande visar 
elementet C. 
Äfves hos de med mera koncentrerade lösningar (utan 
kristaller) fyllda cellerna framträder denna omständighet så- 
som af följande exempel framgår. 
Elementet II. 9,99—14,79 temperaturkoefficient 0,000248 
HH » 295,6 —29,5 3 0,00028 
55 L. 9,9 —14,7 H 0,00025 
- » 25,6 —29,6 ä 0,00028 
Vid elementet M. förefaller temperaturkoefficienten att 
vara fullkomligt lineär och vid alla undersökta temperaturer 
