24 Th. Rein. [XLVIII 
döme, en känsla af glädje eller sorg ingenting annat är än 
ett slags stoff eller rörelse däraf, detta kan ingen göra sig 
någon klar föreställning om, ett påstående att så förhåller 
sig förblir ord utan mening. Vi kunna föreställa oss en rö- 
relse; men att denna föreställning om en rörelse själf endast 
är rörelse, detta är något som visserligen kan sägas, men 
hvarvid man knappt kan tänka sig någonting. En föreställ- 
ning (ir realiter just det som den är i och för medvetandet 
— den må för öfrigt hafva hvilka betingelser som helst utom 
medvetandet. Men i och för medvetandet är en föreställan- 
dets akt icke rörelse, icke förändring af den plats någon- 
ting intager i rummet. Man finner därför hos dessa ma- 
terialismens förkämpar ett vacklande mellan olika uppfatt- 
ningar, 1 det de förklara det psykiska än för ett stoff eller 
tillstånd däraf, än för kraft, nämligen att åstadkomma rörelse, 
än, uti mer eller mindre sväfvande ordvändningar, för verkan, 
produkt af hjärnan och hjärnstoffets krafter, hvarvid visser- 
ligen det psykiska själft icke är materielt men till sin be- 
skaffenhet af hjärnan och dess tillstånd helt och hållet be- 
roende. Men om det psykiska helt och hållet är produkt af 
hjärnan, så kan det dock föga nog tänkas annorlunda än 
som rörelse af eller i hjärnan själf eller i något annat stoff, 
på hvilket hon öfverfört sin rörelse. 
Den egentliga rena materialismen räknar i våra dagar 
icke synnerligt talrika anhängare, åtminstone bland de ve- 
tenskapligt bildade. Man vidhåller numera icke ofta, att det 
psykiska själft vore något materielt eller något tillstånd eller 
produkt af det materiella, man erkänner det psykiska såsom 
en egendomlig, från det materiella åtskild art af realitet. 
Däremot är man fortfarande oense, huruvida vi äro berätti- 
gade vidhålla det gamla begreppet om själen såsom ett im- 
materielt ting, — ett begrepp, hvilket man på många håll 
är benägen att betrakta som en föråldrad vidskepelse, om 
man ock erkänner att de psykiska företeelserna äro af en 
egendomlig beskaffenhet och underkastade sin egen ordning. 
Framför allt diskuteras frågan huruvida, på sätt man tidi- 
gare ansett, en inbördes växelverkan mellan psykiska och fy- 
siska processer eger rum, eller, om så icke är fallet, huru- 
dant förhållandet dem emellan bör tänkas vara. Att hos den 
