26 Th. Rein. [XLVIII 
sisk, t. ex. en rörelse af armen, så skulle ett belopp af ny 
energi plötsligen uppstå och öka summan af energi i uni- 
versum. Vid sådant förhållande, och då den rena materia- 
lismen är omöjlig, återstår intet annat än antagandet att, 
icke växelverkan, men väl en inbördes motsvarighet eller 
parallelism eger rum mellan det fysiska och psykiska skeen- 
det. Hvartdera bildar på sitt håll ett inbegrepp af tilldra- 
gelser, hvarvid sådana af det ena slaget icke utgöra verk- 
ningar af eller orsaker till sådana af det andra, men väl hos 
dessa hafva sina motsvarigheter eller analogier. 
Denna parallelteori är för närvarande mycket allmänt 
hyllad ej blott af psykologer utan äfven aft fysiologer och 
andra naturforskare, som sysselsatt sig med hithörande frågor. 
Men parallelteorin har framträdt i flere olika former. Än 
ställer man det psykiska 1 ett slags subordineradt förhållan- 
de till det fysiska, d. v. s. man förklarar själslifvet, väl icke 
såsom egenskap, tillstånd eller produkt af hjärnan, men så- 
som ett till dennas verksamhet sig anslutande , bifenomen". 
De fysiska företeelserna stå inbördes i ett genomgående kau- 
salsammanhang, men icke så de psykiska inbördes; dessa se- 
nare stå till de förra i ett förhållande af funktionell afhän- 
gighet". De psykiska tilldragelserna äro förklarade då det 
uppvisas, till hvilka fysiologiska betingelser de ansluta sig 
såsom subjektiva bifenomener. — Klart är att denna teori 
närmar sig materialismen, den är i själfva verket ej annat 
än ett halfverande emellan materialism och parallelteori. 
Man har kallat den, då den låter själslifvet osjälfständigt 
som en skugga ansluta sig till hjärnverksamheten, för , die 
chattentheorie", skuggteorin. = 
Andra parallelteoretiker ställa sig på en motsatt stånd- 
punkt, i det de tvärtom vilja anse det verkliga i grunden 
vara af psykisk beskaffenhet; de fysiska tilldragelserna skola 
vara fenomener af psykiska akter och tillstånd, eller dessa 
så att säga utifrån sedda. Denna åsikt representeras af bland 
andra Wilhelm Wundt och Friedrich Paulsen. Wundt är 
såsom bekant i våra dagar den främsta målsmannen för den 
orskningsgren, man benämner ,fysiologisk psykologi", hvil- 
ken på observationens och experimentets väg söker utreda 
det förhållande som faktiskt företer sig mellan själslifvet och 
