VI. Sygdomme i Urin- og Kønsorganerne. = 131 
Spredning i Cibil-Gelatine (fra Bouillonkultur af Staven, Stuetp.) 
viste, at Staven voksede livligt herpaa, dannende smaa, hvide Kolonier, der 
hurtig smeltede Gelatinen. Efter Smeltningen var denne hvidlig uklar. 
En Bouillonkultur, hvori Staven podedes og henstilledes ved Stuetp., 
var allerede efter 5—6 Timers Forløb stærkt plumret med hvide Skyer, der 
kunde hvirvles op. Efter ca. 15—16 Timer var Bouillonen diffus hvidlig 
uklar; ved længere Tids Henstand klaredes kun et ikke engang 0,5 cm højt 
Lag af Bouillonen opadtil. Ved mikroskopisk Undersøgelse saas den plumpe 
Stav, sjældent liggende enkeltvis, hyppigere 2—3 sammen i hinandens For- 
længelse og hyppigst i lange Kæder, bestaaende af en stor Mængde Baciller 
(Streptobacil. Ved Undersøgelse et Par Dage senere havde Traadene delt 
sig i vel adskilte, korte Baciller; kun hist og her saas endnu enkelte korte 
Kæder af saadanne. 
2. Ane E., са. 35 Aar gl. Grønlænderinde, 5. m. Fanger Anders E., 
Narssak. 
Patienten skal i Maanederne September—December 1899 eller længere 
have lidt af en storre Brandbyld paa Laaret (opadtil og udad), der synes 
at have medtaget hende ret betydelig. I Midten af Oktober 1900 skal hun 
have haft en stærk Næseblødning, der varede i 2 Dage. Siden den Tid be- 
fandt hun sig ilde, lige indtil hun 4. 1: $. A. fødte en Son. Hun havde 
tidligere født flere Gange. I et Brev af 11: 1900 meddeler hendes Mand, at 
hun var meget syg under og efter Fødslen, var ved at besvime, havde ondt 
i Hjertekulen og stærk Kvalme og følte sig meget træt og kraftesløs. Siden 
havde hun næsten intet spist og slet ikke sovet. Afføringen træg og sparsom. 
Fødslen gav ikke Anledning til stærkere Blødning. I et andet Brev (af 1/12) 
meddeles, at der nogle Dage efter Fødslen havde indfundet sig en Blødning 
pr. vaginam, hvorefter Lokkierne bleve meget stærkt stinkende og purulente. 
Derefter atter en Metrorrhagi. Hun klagede nu over Kvalme, Ildebefindende 
og Smerter i den ene Side af Underlivet (nedadtil). Hun følte sig endnu 
meget svag men gik dog lidt oppe. 
I et Brev af 1615 1901 beskrives Patientens Tilstand saaledes: Hun føler 
Svimmelhed og Susen for Ørene. Der er Smerter i de tykke Sener paa Halsen, 
i Hofterne og i Underlivet samt i alle Knoglerne. Appetiten nogenlunde, og 
hun synes, at hun begynder at faa flere Kræfter, skøndt hun bliver magrere. 
Afføringen er træg og sparsom (smaa, haarde Knolde), hvorfor hun tit føler 
sig ilde tilpas. I December eller Januar viste sig smaa (ca. 10-Øre-store), blaa 
Pletter paa Huden over hele Legemet; naar de begynde at forsvinde, bliver 
Hudens Farve gullig. 
2]; meddelte Jordemoderen fra Narssak mig folgende angaaende Ра- 
tientens Tilstand, der i det væsentlige var uforandret. I den allerførste Tid 
efter Fødslen vare Lokkierne blodige og naturlige; de standsede imidlertid 
snart, og da de atter viste sig, vare de ildelugtende. Det purulente Udflod 
har holdt sig siden; flere Gange har der med frie Mellemrum været Blod 
deri. Naar Udfloddet er ved at komme, mærker Patienten Uro i Underlivet 
samt Smerter i Benene. Der skal ikke være Ømhed for Tryk noget Steds 
i Underlivet, heller ikke nedadtil. Hun befinder sig daarligt, bliver magrere 
og taber Kræfterne. Hun føler ligesom Varme i Hjertekulen og Trang- 
brystethed, Jeg tilraadede Indlæggelse paa Sygehuset, saa snart Vejr- og Is- 
9° 
