En geologisk Undersøgelsesrejse til Disko og Nugssuak-Halvø i Vest-Grønland. 153 
land, inden man naar ind til dem, vil Kullagene her næppe faa 
nogen praktisk Betydning i den nærmeste Fremtid, hvorfor vi ikke 
mente at burde udstrække vore Undersøgelser hertil, men i Stedet 
straks tage fat paa Undersøgelsen af Vajgats Kyster. Den 28. Juni om 
Aftenen sejlede vi derfor til Kolonien Ritenbenk, hvor vi skulde af- 
hente en Del af vor Proviant, og efter et Par Dages Ophold her an- 
kom vi den 1. Juli til Ujaragsugsuk. I den følgende Uge undersøgte vi 
Kysten herfra og mod Nordøst til Ritenbenk Kulbrud, idet vi for- 
uden ved de to nævnte Steder tillige gik i Land ved Amisut og 
Unartoarsuk. 
De sorte Skifere optræder her i rigeligere Mængde end paa 
Sydøstkysten af Disko; dog er Sand og Sandstene stadig de frem- 
herskende. I Klinten sydfor Ujaragsugsuk findes nogle Sandlag, som 
til Dels bestaar af meget groft Materiale, et Forhold, man iøvrigt 
genfinder andre Steder 1 de kulførende Dannelser; det er saaledes 
ret almindeligt i Sandet at finde visse Lag, hvori der ligger flere 
eller færre fuldstændig afrundede Kvartsiter af en Hasselnøds til en 
Valnøds Størrelse. 
Lejringsforholdene og en nærmere Beskrivelse af Lokaliteterne 
skal jeg ikke her komme ind paa, da man hos STEENSTRUP vil 
finde en fyldesigørende Redegørelse herfor. Kun skal jeg bemærke, 
at vi ved Ritenbenk Kulbrud, der frembyder et meget smukt Profil 
i Sand, Sandsten og sorte Skifere med Kullag, fandt et Spring paa 
c. 1 m. Dette anføres her, fordi Lagene paa denne Lokalitet ellers 
ligger meget regelmæssig og næsten horizontalt. 
Særlig i Klinten ved Ritenbenk Kulbrud er den diskordante 
Parallelstruktur et meget fremtrædende Fænomen. Den viser sig 
1 mange af Bænkene og er 1 Klintens nordlige Ende særdeles tydelig 
i de nedre Lag, men bliver mere utydelig og uregelmæssig længere 
opad. Overalt ser det ud til, at den Strøm, der har aflejret Sandet, 
er kommen fra Øst. Kløvningsfladerne i Sandsten med en saadan 
Struktur havde flere Steder et meget mærkeligt Udseende, idet de 
var oversaaede med ejendommelige, sorte eller brunlige Pletter, hvis 
'Omkreds nærmede sig til Parabler; disse Pletter syntes at skyldes 
findelt organisk Stof, som under Aflejringen havde fundet Ro i smaa 
Fordybninger af denne Form. Ved den nordlige Ende af Klinten 
laa et Sted nogle nedstyrtede Sandstensblokke, paa hvis Lagflader 
jeg fandt nogle ejendommelige Linjer, som maa anses for Ind- 
tørringssprækker. Er denne Tydning rigtig, maa dette Sandlag vel 
have ligget tørt i nogen Tid, forinden det næste Lag blev aflejret 
ovenpaa det. 
Jeg skal her ganske kort berøre Spørgsmaalet om, under 
hvilke Forhold de kulførende Dannelser i Vest-Grønland er aflejrede. 
