En geologisk Undersøgelsesrejse til Disko og Nugssuak-Halvø i Vest-Grønland. 159 
ligner „Atanikerdluktypen“. Desværre var det trods ivrig Søgen ikke 
muligt at finde det mindste Spor af Forsteninger i dette det yngste 
Led af de kulførende Dannelser. Endelig i c. 650 m's Højde over- 
lejredes det hele af Basalttuf. Formodentlig er den her omtalte sorte 
Skifer den samme, som af NATHORST !) angives som liggende oven- 
paa de planteførende Tertiærlag ved Ujaragsugsuk, Naujat, Ataniker- 
dluk og Patoot, og som han anser for et fortræffeligt ,Ledelag“. 
Smukke Forsteninger fandtes adskillige Steder, saaledes c. 2000 
Skridt vestfor vor Teltplads ved Manek. Her kom i den til Dels 
nedskredne og bevoksede Klint en meget forvitret Skifer tilsyne i 
stærkt hældende Lag. Over den laa en grov, splintret, hærdnet Skifer, 
hvori der fandtes en Mængde gode Forsteninger, baade af Løvtræer 
og af Naaletræer. Derefter fulgte en Basaltgang, som formodentlig 
har været Aarsag til Skiferens Hærdning. — I den brændte Skifer 
fandtes flere Steder smukke Forsteninger, baade af Dyr og af Planter, 
f. Eks.i en let kendelig Bakke umiddelbart ved Stranden vestfor Bo- 
pladsen ved Ata og i Nærheden af Odden Tubaussats Østside. Et 
andet Sted med mange Forsteninger i brændt Skifer fandtes i et 
Elvleje ved Patoot i en Højde af с. 358 m. Der fandtes her bl. а. Af- 
tryk af en stor Inoceramus, en Spatangide og forskellige Planter. 
I en større Kløft c. 2000 Skridt østfor Elven ved Manek iagttog 
jeg et ret ejendommeligt Fænomen, som man forresten ikke helt 
sjældent støder paa i disse Egne. Som man Кап se paa Тау. Ш, 
Fig. 2, fandtes her en smal Lervalk nedad Kløftens (østlige) Væg. 
Paa langs af denne Lervalk var der en Fordybning, hvorigennem 
der flød en vællingagtig Lermasse. Saadanne „Render“ dannes for- 
modentlig derved, at ,Vællingen“ maa afgive en Del af sit Vand- 
indhold til det tørre Sand paa Strommens Sider, hvor den derfor 
»Størkner", medens dens Midtparti holder sig længere flydende. Til- 
højre og midt paa samme Billede ses iøvrigt en knap 1 m tyk Basalt- 
gang, som genfindes foroven tilvenstre. Her findes altsaa et Spring; 
Højdeforskellen paa dettes to Sider ег с. 10 m. 
Terrasser ses ogsaa hist og her i denne Egn, men de er noget 
utydelige og derfor vanskelige at maale. Ved Patoot synes de at 
kunne spores helt op til ret betydelige Højder. 
Medens vi laa i Telt ved Patoot, hørte vi en Nat pludselig en 
vældig Larm oppe fra Fjældene. Det viste sig, at denne Larm hid- 
rørte fra, at en Del af Isvæggen over Basalten var falden ned, hvor- 
ved der var bleven frit Udløb for Vandet, som nu styrtede ned i 
Dybet. Nøjagtig Из Time efter Katastrofen naaede Vandstrømmen 
ned til Elvens Delta, hvor den nu skummende og med vældigt Spek- 
takel banede sig Vej ud mod Havet, medførende Sten af ret anselige 
1) А. G. NATHORST i А. Е. NORDENSKIOLD: 1. с. S. 262. 
