166 J. P. J. RAVN. 
I Klinten ses afvekslende Lag af Sandsten og mørke Skifere 
samt enkelte Kullag. Lagdelingen er noget uregelmessig, som det 
fremgaar af Billedet paa Тау. IV, Fig. 2. Ligeledes varierer Lagenes 
Heldning noget. Paa Billedet ses over Klinten en bred Terrasse, 
som stiger jævnt indefter og er stærkt stenbestrget (Gnejs, Amfibolit, 
Sandsten osv.). Efter Terrassen følger det øverste Parti af Slibe- 
stensfjældet, som er temmelig stejlt og furet af en Del større og 
mindre Erosionsklefter. I nogle af disse ses nogenlunde horisontale 
Lag af Sand, Sandstene og sorte Skifere. Fjæidets Kam er jævnt 
bølget og synes fortrinsvis dannet af Sand. 
Paa samme Billede ses længst ..tilhejre (mod Vest) en større 
Kløft i Klinten. Der findes her en 12—13 m bred, omtrent lodret 
Eruptivgang, formodentlig bestaaende af Peridotit. Denne Gang — 
synes ikke alene til begge Sider, men ogsaa foroven at være om- 
sluttet af de kulførende Dannelser. Ved sit Gennembrud har den 
bøjet Sedimenternes Lagender opad. Dette kan man særlig tydelig 
iagttage paa dens vestlige Side, som det fremgaar af Tav. V, Fig. 1, 
der viser Gangens vestlige og nederste Del. Man ser endvidere, 
hvorledes Peridotiten sender Apofyser ind mellem Sedimentlagene. | 
En enkelt af disse Apofyser var 7—8 m lang. Den østlige Side af 
Gangen er stærkt forvitret, saa at der her dannes en smal Kløft op 
gennem Klinten. Denne Kløft findes paa Tav. V, Fig. 2, hvor man 
til højre for Kløften ser Eruptivgangen og til venstre Sedimenterne. 
Ogsaa dette Billede viser kun Gangens nederste Parti. Paa begge 
Sider af Gangen er Sedimenterne stærkt metamorfoserede i en Zone 
paa c. 2 m's Bredde. Sandstenen er bleven en tæt, haard og klin- 
gende Kvartsit, og Kullagene er forvandlede til mere eller mindre 
ren Grafit") af samme bladede Beskaffenhed som Grafiten paa den 
fra ældre Tid kendte Forekomst 2—3 Km længere mod Sydøst. 
Paa Østsiden af Gangen fandt jeg i. en Højde af 5—6 m to saadanne 
Grafitlag, som adskilles af с. 20 cm Sandsten; det øverste Lag ег с. 
4 cm tykt, det nederste c. 10 cm. Disse to Lag forfulgte jeg 2—3 m 
mod Øst hen til en 30—40 cm tyk Gang med den sædvanlige rød- 
brune Basalt. Saa langt strakte det kontaktmetamorfoserede Parti 
sig til denne Side. Paa Grund af Hærdningen ragede dette Parti 
lidt frem foran den øvrige Del af Klinten; maaske har det dog 
ogsaa fundet Støtte i den lille Basaltgang. Paa den anden Side af 
denne kunde Kontaktens Virkninger ogsaa spores, men kun i mindre 
Grad; Kullene her var ikke fuldstændig omdannede til Grafit; kun 
i Skifrene kunde man finde grafitiserede Planterester. I Sand- 
1) Kaptejn SopyE havde i Forvejen meddelt mig, at der paa dette Sted fandtes 
noget, der lignede Grafit. 
