170 J. Р. J. Ravn. 
c. 390 m. I den spores en tydelig „Lagdeling“, og „Lagene“ synes. 
at hælde c. 10° mod Nordøst. Rundt omkring i Peridotiten træffes 
talrige, uregelmæssig forløbende, undertiden grenede Sprækker, som 
er udfyldte med Kaersutitkrystaller i en tæt Grundmasse. Disse 
Ganges Bredde er meget forskellig, fra et Par mm til c. 0,4 m. De 
største Krystaller ligger udad mod Gangens Sider, de mindre indad — 
mod Midten, som undertiden er ganske blottet for Krystaller. Gan- 
gene er sikkert opstaaet ad pneumolytisk Vej. De indeholder end- 
videre Krystaller af Analcim samt et andet zeolithlignende Mineral. 
Et enkelt Sted har jeg fundet Analcimkrystaller indesluttet umiddel- 
bart i Peridotiten i Nærheden af dennes Kontakt med Sedimenterne.. 
De kaersutitholdige Gange findes baade over og under den ovenfor 
omtalte yngre Basaltgang, men afbrydes af denne. 
Over Peridotiten følger atter hvide Sandstene og andre Sedi- | 
menter, men ligesom under Peridotiten er Profilet ogsaa her i Reglen 
dækket af lose Masser. 
Et noget bedre Indblik i Lejringsforholdene faar man, naar man 
gaar op langs den lille Elv, der løber ud mellem Kaersuarsuk og 
Kaersut. I Elvlejets vestlige Side ses allerede i en Højde af c. 200m 
en graa Sandstensskifer, som et Par Meter højere oppe afløses af en 
sort, bitumings Lerskifer, der indeholder talrige Fragmenter af 
Planteforsteninger. I en Højde af 225m afløses Skiferen atter af en 
meget grovkornet Sandsten med uregelmessig Lagdeling og tynde 
Skiferlag. Allerede et Par Meter højere oppe ligger et mindst 30 cm 
tykt Skiferlag i Sandstenen; heri fandt jeg nogle smukke Bregne- 
forsteninger. Sandstene og mørke Skifere vedbliver nu at veksle, 
indtil man naar op til Peridotiten. I 230 m's Højde ses saaledes. 
nederst en Bænk af løs Sandsten, der overlejres af c. 20 cm løst 
Sand; derefter følger — uden nogen bestemt Grænse nedadtil — en 
mørkegraa, bituminøs Sandsten med talrige, mere eller mindre lodret. 
stillede Planterester, der næppe kan tydes som andet end Rødder. 
Derover følger c. 15 cm kulsort, finbladet Skifer med utydelige Plante- 
rester og saa atter Sand, Skifere osv. Endelig hvor Elvlejet naar 
en Højde af 240 m, er den vestlige Skraaning fuldstændig dækket af 
Ras fra Peridotiten, som højt oppe i Skrænten rejser sig lodret i о 
Vejret som uregelmæssige Søjler. Dette Parti ses paa Tav. VIII, 
Fig. 1, som er taget fra Elvlejets østlige Side tværs over Elvlejet. 
Man ser nederst tilhøjre Sedimenterne og derover Peridotiten, der 
ogsaa her er tydelig „lagdelt“ med omtrentlig horisontal ,,Lagstilling". 
Lidt længere oppe i Elvlejet støder man paa den i det foregaaende 
flere Gange omtalte lille Gang med yngre Basalt, som set fra Kaer- 
suarsuk træder tydelig frem som en horisontal Linje, der kan for- 
følges gennem alle Keglerne vestfor den lille Elv. Her i Tværprofilet 
