Hvor opholder den grønlandske Laks sig om Vinteren? 935 
Medens jeg undersøgte og fotograferede Krat og Kvaner, blev 
Isak ved Slæderne og Elven, fordi han mente at have set noget 
„der sprællede“. Da jeg kom tilbage, havde han set en Laks, der 
forsvandt inde under den udhængende Brink. Vor Opgave var nu 
at faa fat paa Laksen, hvis Tilstedeværelse var ganske uventet, og 
til hvis Fangst vi derfor ikke havde medbragt noget Redskab. 
Isak slog sin Lommekniv i Stykker, bøjede det frigjorte Blad til 
en Krog, der ved Hjælp af en Støvlesnor blev fastbundet til et Tuk- 
skaft. Vi gik ned i Elven, jeg stødte med min Tuk ind under Brinken 
for at skræmme Laksene hen til Isak, der huggede med sit Redskab 
ned i Vandoverfladen. Paa denne Maade fangede vi i kort Tid 
nogle og tyve Laks, de fleste af normal Størrelse, nogle endog store. 
De var alle smukt farvede og plettede, nogle var rødfarvede paa 
Bugen, andre ikke. 
Da vi kom tilbage til Bopladsen, vakte vor Fangst saa megen 
Opsigt, at alle stormede ud af Husene for at se den. Ingen havde 
tidligere hort om, at her skulde kunne fanges Laks om Vinteren. 
Dagen efter kørte alle derind, og der fangedes i alt 150 Stkr., saa 
var Vandet udtømt, sagdes der. 
Isak mente nu at have Forklaringen раа Stedets Navn Avdlån- 
gissat. De „Gamle“ havde vidst Besked med, at Laksen opholdt sig 
her om Vinteren, og der var god Mening i at skræve over Vand- 
løbet om Vinteren, for ikke at gøre Støvlerne vaade; om Sommeren 
vilde man ikke tage det saa nøje hermed, eller ogsaa vilde man 
vade barbenet ud i Elven. 
Jeg undersøgte min Part af Fangsten. Alle Individer af begge 
Køn havde veludviklede Konskirtler, dog var Æggestokkene langt 
fra Modenhed og Æggene smaa. I Fordøjelseskanalen fandtes næsten 
intet; af hvert Dyr kunde hele Tarmindholdet let anbringes under 
et Dækglas. Jeg fandt i det kun nogle Sandkorn og nogle faa 
Diatoméskaller, men ikke det mindste Spor af Dyr. 
Saa vel Isak som jeg har senere eftersøgt Laks paa lignende 
Steder i Fjorden, men uden Resultat. Kun et Par Steder i Fjordens 
inderste Vig (ved Kuanersuit og Anguiartutit) har vi sidst i April 
set Laks i de aabne Vaager i Havisen udfor de varme Kilder. Vi 
mente, at de kom fra Land og var paa Vej ud mod Havet, men 
noget afgørende Bevis for denne Antagelse har vi ikke. 
Det er altsaa utvivlsomt sikkert, at en Del af de Laks, der om 
Sommeren opholder sig i Havet, overvintrer i fersk Vand, men det 
er lige saa utvivlsomt, at det kun kan være en forsvindende Del af 
dem. Var det blot Størsteparten vilde de iagttages langt hyppigere, 
og Fænomenet vilde være langt mere kendt af Grønlænderne. 
