ritoliten, som kun er fundet ved Naujakasik i Julianehaab 
Distrikt, blev beskrevet af .C. WINTHER 1 1899!. Den blev 
bestemt til at være rombisk med Akseforholdet: 
a:b:c= 0,620 :1: 0,423. 
Krystallerne, som begrænses af Fladerne (010), (110), 130), (021) 
og (111), er udpræget pseudoheksagonale og desuden gentagne Gange 
Tvillinger efter (110), saaledes at hvert „heksagonalt Individuum“ 
kommer til at bestaa af seks rombiske Sektorer. Den optiske Akse- 
vinkel er lille og lader sig ikke nejagtig bestemme. 
Dette er Hovedresultaterne af WinTHER’s Undersøgelser; flere 
Enkeltheder skal anføres i det folgende. 
Da jeg ved Gennemsggning af Britolitmaterialet i det minera- 
logiske Museum fandt nogle enkelte veludviklede og meget smaa 
Krystaller, som syntes at egne sig udmærket for en goniometrisk 
Undersøgelse, foretog jeg en saadan, og kom derved til det Resultat, 
at der ingen Grund er til at antage, at Britoliten er rombisk; den 
er utvivlsomt heksagonal med optiske Anomalier, som i øvrigt er 
ganske svagt fremtrædende. 
Som af WINTHER paavist er de sædvanlige Krystaller over- 
ordentlig daarlig udviklede i geometrisk Henseende. Dette beror 
ikke saa meget paa den Omstændighed, at Fladerne er særlig ujævne, 
som derpaa, at Krystallen som et Hele er sammensat af mange 
hypoparallele Individer, og ved denne Opbygning er der det at be- 
mærke, at Prismefladerne ikke alene er rykkede ud af deres Stilling 
indenfor Prismezonen selv, men ogsaa, og i lige saa høj Grad, 
flyttede udenfor denne. Dette sidste Forhold er meget vigtigt, da 
det ikke kan forklares ved Antagelse af rombiske Individer i Tvil- 
lingstilling til hinanden og derved netop direkte viser, at Krystal- 
lernes Opbygning er uregelmæssig, og at man altsaa ikke maa 
slutte for meget af Variationer i Prismevinklerne. 
Blandt de talrige Værdier for Kantvinkler i Prismezonen har 
WINTHER fundet to, som ofte kom tilbage, nemlig 28°11' og 30°2' 
1 Medd. om Gronl.: 24, $. 190. 
Е 
