Om Britolitens Krystalform. 281 
hos Apatit, Turmalin, nogle Vesuvianer), at de anomale Egenskaber 
bliver mindre fremtrædende ved højere Temperatur. 
V. Naar de anomale Krystaller er opbyggede af Sektorer, synes 
det, at Grænserne mellem de enkelte Sektorer kun udmunder i 
Krystalkanterne (aldrig i Fladerne) og tillige i alle tilstedeværende 
Kanter; enhver Flade danner altsaa Basis i en Pyramide. Naar de 
mimetiske Krystaller er opbyggede af Sektorer, staar Grænserne 
mellem disse ikke i noget saa bestemt Forhold til den ydre Kry- 
stalform ; de kan ligesaa ofte udmunde midt i Fladerne som i Kan- 
terne, og de vil endda i sjeldnere Tilfælde træffe nøjagtigt i disse, 
men mere eller mindre tæt ved Siden af. 
_ Hos Britolit lader de fleste af de her nævnte Forhold sig kun 
meget vanskelig undersøge, da den optiske Anomali er saå svagt 
fremtrædende. Inhomogeniteten viser sig derved, at nogle Krystaller 
er en- andre toaksede; i sidste Tilfælde synes tillige Aksevinkelen 
at kunne variere noget. Hos alle de toaksede Krystaller er Sektor- 
strukturen meget fremtrædende, og der findes aldrig Lameller. Op- 
varmningsforsøg har jeg ikke foretaget paa: Grund af det dertil 
meget daarligt egnede Materiale. Hvad Grænserne mellem de op- 
tiske Feldter angaar, har jeg altid fundet, at de udmunder i Kry- 
stalkanterne. WINTHER anfører rigtignok, at der ved Hjørnerne af 
Sekskanten (hvis Sider jo hovedsagentlig dannes af den rombiske 
(010)) undertiden viser sig lidt af Prismefladerne, hvorved der dannes 
en indspringende Vinkel paa 1°47'!. Saa vidt jeg kan se, skyldes 
alle saadanne svagt ind- og udspringende Vinkler den tidligere om- 
talte hypoparallele Sammenvoksning af Krystallerne og staar ikke 
1 nogen Forbindelse med den optiske Struktur. 
Saa vidt man altsaa er i Stand til at undersøge de meget utyde- 
lige optiske Forhold, taler de absolut ikke imod den hexagonale 
Krystalform og bekræfter altsaa i det hele de Resultater, som de 
geometriske Undersøgelser har givet. Ætsningsfigurer, som i andre 
Tilfælde kan være af saa stor Nytte, naar det gælder om at be- 
stemme et Stofs Krystalform, har det ikke været mig muligt at faa 
saa tydelige, at de kunde anvendes; de vilde iøvrigt ogsaa her være 
af mindre Værdi, da de jo maa vise ens Symmetri paa den heksa- 
gonale (1010) og den rombiske (010). 
En meget karakteristisk Egenskab ved Britoliten er den lette 
Opløselighed i Saltsyre.- Af kogende, fortyndet Syre angribes den 
saa stærkt, at et Korn paa c. 1 mm's Diameter allerede er opløst 
1 Denne Vinkel skulde iøvrigt med de for den rombiske Britolit fundne Akse- 
forhold ikke være 1°47’ men tre Gange saa stor, altsaa 5°21’. 
