282 O. B. BØGGILD. 
— 
i et Par Minutter, mens fint pulveriseret Materiale næsten. forsvinder 
øjeblikkelig. Ophedet ved Hjælp af Blæserør bliver Mineralet lyse- 
brunt og uigennemsigtigt, men smelter ikke; i endnu højere Tempe- 
ratur, som i den elektriske Buelampe, smelter det og størkner igen 
til en kugleformet Masse af omtrent samme Farve og Gennemsigtig- 
hedsgrad som det oprindelige Mineral. I Tyndsnit viser denne 
Masse sig at bestaa af et enkelt Individ, der er orienteret parallelt 
eller næsten parallelt med det oprindelige; den nydannede Krystal 
er optisk enakset og negativ, ligesom den oprindelige; men Dobbelt- 
brydningen er langt stærkere. Efter Maaling med Kompensator, der 
paa Grund af det ugunstige Materiale ikke kan være særlig nøj- 
agtig, er for den oprindelige Britolit; 
и — = = 0,004 
Гог den smeltede derimod: 
ш — Е = 0,03 
Г Længdesnit viser der sig i den smeltede Britolit tydelige 
Spaltningsrevner efter Basis, og еп saadan Spaltelighed kan ogsaa 
tydelig iagttages makroskopisk, mens det oprindelige, Mineral ikke 
viser Spor deraf. Tillige ser man i det smeltede Parti en Mængde 
ret grove vertikale Linier, som dog sikkert ikke skyldes nogen 
Spaltelighed, men snarere den Omstændighed, at Krystallen er op- 
bygget af Søjler, der er anbragt i nogen Afstand fra hinanden; i 
Tværsnit viser disse sig at være af sekskantet Form og alle parallelt 
orienterede. р 
Ош denne nydannede Substans ег identisk med det oprindelige 
Mineral, kan vanskelig afgøres. Britoliten er væsentlig sammensat 
af ret lidet flygtige Bestanddele, saa Sammensætningen kan ikke 
efter Smeltningen være en væsentlig anden end før denne. Man 
kunde tænke sig, at Mineralet fra Begyndelsen af havde Вай den 
stærkere Dobbeltbrydning, som saa siden var gaaet tabt. Forholdet 
ved Ophedning vilde saa til en vis Grad kunne sammenlignes med 
det, som man kender hos Gadolinit. Dog maa man. her bemærke, 
at mens man kender mange Mineraler med sjeldne Jordarter, som 
1 Tidens Løb er gaaede over i den amorfe Tilstand, har man endnu 
intet Eksempel paa, at de har antaget en nogenlunde konstant, 
lavere Dobbeltbrydning, og dette maa vist ogsaa hos Britolit antages 
for at være ret usandsynligt. Maaske maa man snarest-tænke sig, 
at Britoliten er dimorf med to heksagonale Modifikationer, af hvilke 
den ene dannes ved Størkning under almindeligt Tryk, mens den 
anden dannes under de i Naturen herskende Betingelser. Begge 
Former vilde da staa i omtrent samme Forhold til hinanden som 
Augit og Hornblende. 
By По Wil, 
