Kirkeruiner fra Nordbotiden m. m. i Julianehaab Distrikt. 301 
brændt af Muslinger. Dog maa man antage, at der er den allerstørste 
Sandsynlighed derfor.” — 
Dørene er alle firkantede, med lodrette Sider og hver med 3 
lange, lige Overliggere i Murtykkelsen. Som Forholdene nu var, 
synes Vestgavlens Dør ikke at have haft Trinsten. Sydsidens Vestdør 
har haft de uregelmæssige Sokkelsten under Gulvet; men ingen vir- 
kelige Trinsten. Gulvet i begge disse Døre viste sig at bestaa af 
et Lag Grus og Sten og derover stampet Ler. Kordgren har der- 
imod til Trinsten en mægtig, stor flad Sten i hele Murens Tykkelse 
og i Forbandt med Muren, (Fig. 5, 9 og 18); ind mod Kirkerummet 
Fig. 18. Sydsiden med Kordøren, set inde fra. (М. Cl. & С. Wagner fot. 1910.) 
er der et stort Hulrum ind under Stenen i hele Dørens Bredde; 
men ikke' synligt udvendigt; — maaske har det tjent som Afløb, 
dersom Vand skulde komme ind over Kirkegulvet, thi Trinstenens 
Underkant synes at have ligget over det oprindelige Gulv (hvorom 
senere). Kordøren sidder højere end de andre Døre, men er til Gen- 
geld lidt lavere end disse, saa dens Overkant ligger i Højde med 
Overkanten af Sydsidens anden Dør. 
! Det kunde have Interesse at faa undersøgt, om Skalkalk i den tidlige Middelalder 
har været brugt i Norges Kystegne og vestlige Udlande, som Shetlands- og Orkn- 
øerne. — Paa Island har man vist ikke brugt Kalk. 
23* 
