Om Jærnspaten i Kryoliten ved Ivigtut. i 385 
længere Tid. Glansen, der раа friske Brudflader ег almindelig Glas- 
glans, kan da stige til henimod Diamantglans (JarL: Fabrikken 
Øresund, 1859—1909, S.9). 
Farven er, som nævnt, for det meste rødbrun, og ser man nøjere 
til, finder man, at denne røde Farve hidrører fra tynde Hinder, der 
gennemkrydse Jærnspaten, som oftest efter dennes Gennemgange. 
Saalænge disse Hinder ere meget tynde, ere de gule; men de 
blive, eftersom Tykkelsen tiltager, rødere til rødbrune, og tiltager 
Tykkelsen yderligere, blive de uigennemsigtige og antage en jærn-: 
graa Farve. Det er dog ikke alene раа Gennemgangene og vilkaar- 
lige Spalter de findes, ogsaa de ydre Flader ere beklædte dermed; 
og derved fremkommer det Fæ- 
nomén, der saa ofte ses i Huler, 
hvor Kryoliten er bortvasket, at 
Jærnspatkrystallerne se forvit- 
rede ud, idet de ere beklædte 
med en Rusthinde. Dette er dog 
kun den røde Hinde der er iltet, 
og borttages denne ved varm 
Saltsyre og en Børste, ser man, at 
Jærnspatkrystallerne som oftest 
ikke ere angrebne. Naturligvis 
kan selve Jærnspaten ogsaa an- 
gribes af Forvitringen, og man 
ser da, at denne ligesom udgaar 
fra de røde Hinder i Gennem- Fig. 3. De røde Brunjærnstenhinder følge 
gangene og Revnerne. Fig. 3 særlig Gennemgangene i Jærnspaten (111). 
viser Jeernspaten med tynde, røde 
Hinder; Fig. 4 viser, hvorledes disse udvide. sig paa Jærnspatens 
Bekostning, og endelig viser Fig. 5, hvorledes Hinderne ere blevne 
til tykke Skillerum, medens Jærnspaten næsten helt er forsvunden, 
og Fluornatrium, der fuldkomment ligner det Stof, som danner sig, naar Kryo- 
lithen ved Behandling med Kalksten i Flammeovnene opvarmes til Smeltning. 
Såaledes indeholder da Kryolithlaget Mineralier, som ere Resultater af den De- 
compositionsmethode, der nu fabrikmæssigt anvendes, og en omhyggelig Under- 
søgelse af de Kryolithlaget ledsagende Forhold vilde saaledes vistnok for lang 
Tid siden have ført til Kundskab om de Egenskaber ved Kryolithen, som jeg 
opdagede ved Arbejdet i Laboratoriet, og som have givet Mineralet dets store 
Værdi"; — thi mig bekendt, har Kalkspat aldrig været paavist i Kryoliten. 
Jeg vil paa ingen Maade benægte, at Prof. THOMSEN har Ret i sin Op- 
fattelse af, at Kryoliten er trængt frem i smeltet Tilstand; men den væsent- 
ligste Grund til. denne hans Opfattelse beror, saa vidt jeg af det ovenstaaende 
kan se, paa en Fiktion. Som bekendt havde han ikke dengang, og forøvrigt 
heller ikke senere, besøgt Ivigtut. 
