386 K. J. V. STEENSTRUP. 
saa Stykket faar et cellet Udseende. De graa Partier i Billedet ere 
saaledes tomme Rum, medens de rent hvide Partier ere de endnu 
ikke forsvundne Rester af Jærnspaten, der, som oftest paa dette 
Stadium af Opløsningen, er fuldstændig glasklar. 
Ved at spalte Jærnspaten, og navnlig ved at koge et saadant. 
Stykke i Vand, tilsat позе Draaber Saltsyre, viser det sig, at de 
røde Hinder let løsne sig, og trykker man et saadant Stykke i 
smeltet Canadabalsam paa et Objektglas, lykkes det let at isolere 
Stykker af Hinderne til Undersøgelse under Mikroskopet, hvorved 
det ses, at de vise smukke Aftryk af de ligesom ætsede Jærnspatflader. 
Fig. 4. De rede Hinder udvide sig paa Jærnspatens Bekostning. (19|). 
Til at isolere større Partier af disse Hinder til Analyse, anvendte 
jeg følgende Metode: Jærnspaten knustes i en Morter til et grovt 
Pulver, hvis største Korn ikke vare over 2 mm i Gennemsnit. Der- 
næst frasigtedes den fineste Del af Pulveret, da det viste sig, at der 
ellers kom for meget med af findelt Jærnspat, der vanskelig lod sig 
fraskille de findelte Hinder. Den grovere Del af Pulveret opvarme- 
des nu i nogen Tid, eller gentagne Gange, med fortyndet Saltsyre. 
Temperaturen maa ikke overstige ca. 60” C; thi under denne Tem- 
peratur angribes væsentlig kun- Jærnspaten; stiger Temperaturen 
derover, angribes ogsaa de røde Hinder.” Naar Væsken er afkølet, 
1 Overgydes et Stykke af den røde Jærnspat med kold, stærk Saltsyre, uddrages 
hurtigt de røde Hinder, uden at Jærnspaten derved taber sin Sammenhæng. 
Et enkelt Haandstykke viser, at denne Uddragning af de røde Hinder ogsaa 
foregaar i Naturen. 
