400 
Tunugdliarfik og Korok. 
I Midten af Juli forlagdes Undersøgelserne til den nærmest 
nordligere Fjord, Tunugdliarfik, den gamle Eriksfjord. 1 Stedet 
for den morke og dadsstille Kangerdluarsuk havde vi fra nu af 
foran Teltene en bred og solbeskinnet Vandflade, hvis talrige 
Isfjælde bragte Afveksling og jævnlig Larm; Kajakker og Kone- 
baade kom ikke sjelden forbi, og adskillige af dem aflagde 
Besog i vor lille Lejr. Vor forste Teltplads ved Tunugdliarfik 
var Sondre Siorarsuit. Der er paa dette Sted ingen Havn for 
Baaden, men denne kan trekkes paa Land, idet der er sandet 
Strandbred paa en lille, i Fjorden fremspringende Deltakegle, 
dannet af en Vildbek fra Nunasarnausak. Fjordvinden indfandt 
sig her regelmessig hver Eftermiddag, medbringende en gen- 
nemtrengende Kulde, der kunde vere generende nok, naar man 
varm efter Dagens Fjældtur kom ned til Teltene. Ogsaa Myggene 
syntes paavirkede af den kolde Vind; i det mindste har jeg 
intetsteds i Grønland fundet dem saa ivrige efter at trænge ind 
i Teltet som her. 
Paa Sondre-Siorarsuits Sandstrand var der bekvem Lejlighed 
til at iagttage Gletscherisens Beskaffenhed i de talrige ved Kalv- 
ningen dannede Smaastykker, som ved Ebbe blev liggende paa 
Sandet. Alle Stykkerne bestod her af ren Is (uden Morene- 
materiale), kun de færreste var imidlertid saa optoede af Sol- 
varmen, at Strukturen kunde ses, og denne viste sig da altid 
at vere overmaade storkornet, ja i adskillige af Stykkerne var 
Gletscherkornene knytnevestore. Isstykkernes Overflade var som 
sædvanlig bedækket med store, fladt skaalformede Fordyb- 
ninger. Man har undertiden villet sætte disse i Forbindelse 
med den kornede Struktur"); det fortjener derfor at fremhæves, 
at den direkte lagttagelse viste, at de to Fenomener er uafhengige 
af hinanden, idet selv de største af Kornene er langt mindre 
1) Meddelelser om Gronland XVI, 1896, р. 164—165. 
