418 
(Тау. VI. Sandstenlagene skraaner svagt mod Sydsydvest, saa 
at man nede ved Fjordene træffer ældre og ældre Lag, efter- 
haanden som man ror indad; til sidst, i Bunden af den lille 
Sidefjord Kangerdluak, finder man den underliggende Grund- 
fjelds-Granit. Den samlede Tykkelse af Sandstenformationen, 
regnet fra den gamle Overflade af Grundfjælds-Graniten op til 
de øverste Sandstenbenke under Diabaserne i Ilimausaks Hojder, 
viser sig at vere ikke mindre end 1100 m! Sandaflejringens 
oprindelige Tykkelse har dog været mindre end den nuverende; 
thi Formationen er efter sin Aflejring og Herdning blevet i 
nogen Grad fortykket ved de talrige Diabasbenke, der under 
den paafolgende vulkanske Virksomhed blev pressede ind mellem 
Lagene. Disse Diabasbenke tegner sig som sorte Baand i den 
rede Sandstenveg, de er talrigst i den ovre Del af Sandstenen, 
og man kan folge deres regelmæssige Forløb over lange Strek- 
ninger; dette Forhold i Forbindelse med Kontinuiteten i de 
Eruptivbenke, som dækker Sandstenen, viser, at Profilet ikke 
er gennemsat af storre Spring, som vilde gore den ovennevnte 
Tykkelseberegning illusorisk. 
Over den røde Sandsten ser man de mørke Eruptivmasser, 
der danner Ilimausaks øverste Plateau og de op over dette 
ragende Toppe. Ogsaa denne Eruptivformation, som vi her for 
Kortheds Skyld vil kalde Porfyrformationen, viser sig i Sermilik- 
Profilet iojnefaldende lagdelt og regelmessig afsat ovenpaa Sand- 
stenen. Man har her for sig vulkanske Masser, der har bredt 
sig vandret ud over Sandstenaflejringen kort efter dennes Dan- 
nelse. Porfyrformationens Bjærgarter (Diabaser, Porfyriter og 
Porfyrer) svarer i Hovedtrekkene til dem, der produceres af 
Nutidens Vulkaner; de synes delvis at vere virkelige Lavastromme 
fra hin fjerne Tid, delvis er de Intrusivlag, pressede ind mellem 
og under Lavastrømmene. Da de har ligget øverst, har de i 
endnu langt højere Grad end Sandstenen været udsatte for Ned- 
brydning, og hvad der nu er tilbage af dem, er udentvivl kun 
en forholdsvis ubetydelig Rest; at de oprindelig har bredt sig 
