420 
Stykke derhenad. Tages dette i Betragtning, finder man for 
den bevarede Del af Porfyrformationen en Tykkelse af henved 
1000 m. Heraf folger, at de lagdelte Sandsten- og Porfyrfor- 
mationer, som i sin Tid dækkede store Dele af Syd-Gronland, 
tilsammen maa have haft en oprindelig Tykkelse af betydelig 
over 2 km. Ser vi nu hen til, hvor faa og smaa Rester, der i 
vore Dage er tilbage af disse megtige Formationer, faar vi et 
Indtryk af det uhyre Arbejde, Erosionen har udrettet siden Por- 
fyrernes Dannelse, og det bliver forstaaeligt, at naar vi nu i 
Væggene af de dybt nedskaarne Fjorde undersøger Nefelin- 
syeniternes og de ovrige kornede Eruptivmassers Forhold, faar 
vi Indblik i Resultaterne af geologiske Processer, hvis virkelige 
Skueplads laa kilometerdybt under Jordoverfladen; ligeledes vil 
det forstaas, at disse kornede Eruptivmasser med Rette karak- 
teriseres som «Dybbjergarter». 
Ogsaa disse sidste er representerede i det Profil vi har for 
os paa Sermilik-Fjords Sydside. Omtrent lige over for Telt- 
pladsen paa Igdlomiut ser man alle Sandstenlagene og de nederste 
af Porfyrbænkene brat afskaarne af en stor Syenitmasse, som 
vedvarer vestefter, saa langt Profilet rekker. Nedadtil strækker 
Syenitmassen sig til ubekendte Dybder, men foroven ser man 
en stor Del af de over Sandstenen liggende Porfyrbenke fort- 
sette sig mod Nord og Syd som et fladt Tag over Syeniten. 
At denne Syenitmasse er yngre end baade Sandstenen og Por- 
fyrformationen, som saaledes dannede den Jordskorpe, i Ly 
under hvilken Syeniten storknede som Dybbjergart, lod sig 
sikkert konstatere ved Undersøgelsen af Grenseforholdene. 
Under Opholdet i Sermilik-Fjord besogtes ogsaa Nordsiden 
af Kangerdluak, hvor Jessen kortelig nævner, at han har iagt- 
taget yngre «Syenit» |. Det viste sig, at det her drejer sig om 
en megtig Gang af en sterkt smuldrende yngre Dybbjergart 
(ЕззехИ). Gangen, hvis Retning stemmer overens med den 
1) Meddelelser om Grenland XVI, 1896, p. 123. 
AVE ice 
