VII 
da Meddelelserne om det nyopdagede Land begyndte at naa de 
Kredse i Evropa, der sad inde med nogen geografisk Forstaaelse 
og Interesse. 
Ved en udviklingshistorisk Fremstilling gælder det om, at 
Fundamentet er i Orden. Den ældste Tids geografiske Opfat- 
telse af Grønland og Polaregnene overhovedet maatte blive 
Grundlaget for de ældre Kortlægninger. Det var derfor af Be- 
tydning at faa en saa klar Forstaaelse som mulig af Middel- 
alderens Forestillinger om Norden og navnlig det yderste Nord. 
Hvad Nordboerne angik, havde Gustav Storm foretaget de for- 
_ nødne Forundersøgelser. Derimod savnedes en Udredning af 
Adam af Bremens Nordensopfattelse og dens Betydning for 
Kartografien. Denne Forundersøgelse viste sig snart enten at 
blive overfladisk eller at sprænge Rammerne for det foreliggende 
Arbejde, og dens Resultater blev derfor samlet i en Afhandling 
i ,Aarboger for nordisk Oldkyndighed og Historie“. Antagelig 
vil den efterfølgende Fremstilling vise, at det aldeles ikke har 
været overflødigt at studere Forhistorien saa nøje. 
Af en lignende Betydning for den kartografiske Udvikling 
er Landets Opdagelseshistorie. Denne fortjente en selvstændig 
Monografi; men da ingen saadan forelaa, blev det bestemt, at 
der som Indledning skulde gives et kortere Overblik over Grøn- 
lands Opdagelse. 
Vanskelighederne ved Opgavens Løsning forekom mig i Be- 
gyndelsen ikke særlig store; jeg antog, at andres og egne For- 
arbejder vilde sætte mig i Stand til hurtigt at give en ret ud- 
tømmende og tilforladelig Skildring af Emnet. Det varede ikke 
længe, før jeg blev klar over at have set for lyst paa Sagen. 
At fastslaa de forskellige Hovedtyper var ikke svært, men at 
paavise, naar Typen første Gang opstod, og hvorfor den netop 
paa det Tidspunkt blev, som den blev, var ofte meget svært — 
om ikke umuligt. De anonyme og udaterede Kort voldte her stor 
Ulejlighed. Et enkelt af den Slags, som f. Eks. det Schöner til- 
lagte Globekort (1523), kunde være nok til at gøre F remstillingen 
udflydende for en lang Periodes Vedkommende. 
Men endnu værre var det med alle de upublicerede haand- 
tegnede Søkort og Verdenskort, der ligger spredt i Evropa og 
Amerika, mange endda i privat Eje. 
Med ikke ringe Bekostning lod Kommissionen en Del saa- 
danne upublicerede Kort og Glober i England, Tyskland, Fran- 
krig, Italien og Schweiz fotografere eller kalkere. Resultatet var 
grumme interessant, men netop derfor skikket til at vække 
Ængstelse for, at den „Udviklingshistorie“, der nu kunde laves, 
