VIII 
vilde blive misvisende, naar i Løbet af et Par Aar nogle flere 
Kort og Glober dukkede frem og blev reproduceret. Blandt de 
nye Dokumenter, Fotograferingen bragte for Dagens Lys, var 
f. Eks. 1) de eneste kendte Hjulkort med Grønland som Ø nord 
for Evropa, 2) den hidtil lidet kendte og upaaagtede ægte Corte- 
Real-Type, 3) Prototypen for den 1540—75 ret almindelige Frem- 
stilling af Grønland som Bro mellem Lapland og Newfound- 
land, 4) Mercators ældste Globe, der tillige syntes at være Olaus 
Magnus” Hovedkilde for hans Fremstilling af Grønland, 5) den 
hidtil ganske ukendte portugisiske Kilde (et Søkort) for Zeno- 
kortet og Mercators og Ortelius’ Atlas'er, 6) en hidtil ukendt 
Type paa et af Ortelius' Ungdomsarbejder, hans første Verdens- 
kort. 
Var disse Kort og Glober blevet kendt efter dette Værks 
Afslutning, vilde Fremstillingen af Gaspar Corte-Reals Besejling 
og Kortlægning af Grønland i Aaret 1500 være blevet løs og 
usikker, og Kartografihistorien i Perioden 1532—76 vilde have 
været ganske forældet med det samme. Den vilde ogsaa paa 
mange Punkter være blevet direkte misvisende. 
Baade Forfatteren og Læseren maa være forberedt paa, at 
der i Aarenes Løb kan fremkomme andre os nu ubekendte Frem- 
stillinger af lignende fundamental Betydning som de nævnte sex, 
hvorved da Bogens Mangler, Fejl og forkerte Antagelser blottes. 
Fremkomsten af et enkelt mærkeligt Kort, en hidtil ukendt Pro- 
totyp vil kunne bringe helé vor Sammenkædning af Typerne til 
at briste.- 
Værket er kun og kan kun være nederste Trin paa en Stige. 
Viser det sig blot at være et Trin, der maa benyttes for at 
komme videre i Vejret, saa har Værket gjort sin Nytte og til- 
fredsstillet enhver rimelig Fordring. ; 
Forsøget paa at komme til Bunds i Sagen og ikke lade sig 
nøje med Godtkøbs-Gisninger og Talemaader, har gjort Frem- 
stillingen bredere og mere omfattende end først paatænkt. Der 
er næppe Tvivl om, at der derved er kommet en Del »Resul- 
tater« frem, som i Længden ikke vil kunne staa for en paagaaende 
Kritik. Men at slutte med lutter Spørgsmaalstegn og Forbehold 
fører til intet. Man maa vove plausible Antagelser, naar positive 
Beviser ikke lader sig føre, og man maa være tilfreds, om blot 
nogle af Antagelserne senere kan finde sikker Bekræftelse. Nære 
Illusioner om videnskabelige Sandheders Levedygtighed bør man 
under ingen Omstændigheder. 
Ved en sammenhængende Fremstilling som den nærværende 
er man nødt til at stole paa andres Arbejde; det er umuligt 
