10 AXEL ANTHON BJØRNBO. 
paa Østkysten henlægges til Erik den Rødes Tid. Hvad enten den er 
sand eller ikke, viser den den Maade, Nordboerne fandt det naturligt 
at gaa til Værks paa overfor Eskimokvinder. 
I Beretningerne om Vinlandsrejserne fortelles det, hvorledes 
Nordboerne fangede de Vildes Born og beholdt dem, og dette er en 
Form for Overgreb, som selv de grønlandske Eskimoer reagerer 
overfor. Som vi senere skal se, fandt James Hall og en dansk So- 
mand deres Ded for eskimoiske Pile, netop fordi han og hans danske 
Ledsagere paa en tidligere Rejse havde taget Eskimoer med sig som 
Kuriosa til at vise frem hjemme, ved hvilken Lejlighed Eskimoerne 
Randtegning i Flatobogen (udfort 1387—94). 
optog Kampen med de danske Skibe. Iøvrigt fortæller Claudius Cla- 
vus om to Tilfeelde, hvor man har opsnappet Skindbaade med Eski- 
moer i, beholdt Folkene og hængt Baadene op i norske Kirker 
som en Art Trofzer eller Udstillingsgenstande. 
Der er da al Grund til at tro, at Forholdet mellem Nordboere 
og Skrelinger hurtig udviklede sig, som det har gjort mellem Indi- 
anere og Eskimoer, til en Art væbnet Neutralitet, hyppig afbrudt 
af voldelige og brutale Overfald fra den ene Parts Side. 
Naar man hidtil almindeligvis har antaget, at det tilsidst kom 
til en formelig Udryddelseskrig, en Existenskamp, hvori Nordboerne 
trak det korteste Straa og blev udryddet, saa er det ikke utenkeligt, 
at man har set for ensidigt, for ikke at sige galt paa Sagen. Fridtjof 
Nansen har henledt Opmærksomheden paa, at man vistnok ikke 
kan tænke sig Eskimoerne samlede i større Skarer og førende en 
Udryddelseskrig, hvad der vilde stride ganske mod deres hele Natur 
og iøvrigt vere en Umulighed paa Grund af den knappe Adgang til 
