Historisk Overblik over Landets Opdagelse. 11 
Føde, som Landet bød paa. Han har videre henvist til Beretninger, 
der tyder hen paa, at der i det 14. Aarhundrede, ialtfald lejligheds- 
vis, men rimeligvis ret almindelig, har fundet et fredeligt Samvær 
Sted mellem Folk af de to Racer, og at Nordboerne ligefrem faldt 
fra Kristendommen, henfaldt til Eskimoernes omflakkende Liv, mere 
og mere gik op i Eskimofolket og til Slut helt assimileredes. 
Utvivlsomt har Nansen her ført ind paa en Tankegang, der 
er rigtig. Ganske vist tør man ikke forkaste de islandske Annalers 
Beretning om, at Skrælingerne i 1379 hærgede paa Østerbygden, 
dræbte 18 Mænd og tog to Drenge med sig, og man kommer næppe 
heller udenom den Overlevering, der fortæller, at Ivar Baardsen var 
med blandt dem, der af Lagmanden midt i det 14. Aarhundrede blev 
udset til at fare til Vesterbygden mod Skrælingerne for at drive dem 
ud af Bygden, men fandt denne mennesketom. Men man har i sin 
Bedømmelse af hele Forholdet hidtil ikke taget tilstrækkeligt Hen- 
syn til, at der omtrent fra Aar 1340 Gang paa Gang tales om, at 
Kirkelivet i Grønland forfaldt, og at det, der klinger gennem næsten 
alle Meddelelserne om Grønland lige op til Aaret 1492, langt mere 
er Angsten for Troens Forfald end Frygten for Eskimoernes Over- 
magt. 
Vi gør vist derfor rettest i at betragte de gamle Koloniers Un- 
dergang som en naturlig Følge af, at Tilførslen fra den vesterlandske 
Kultur hørte op, hvorved Nordboerne paa Grønland, overfor de 
bedre akklimatiserede Eskimoer, blev saa ulige stillet i Kampen for 
det daglige Brød, at de havde Valget imellem at bukke under eller 
give sig ind under Eskimosamfundets uskrevne Love og Levesæt. 
Det katolske Præsteskab og en Del af de mest karakterfaste Ele- 
menter blandt Kolonisterne har vel nok søgt at standse denne Udvik- 
ling, og rimeligvis har de grebet til Sværdet som det for dem naturligste 
Middel til at afvende Ulykken; men de er da bukket under og ble- 
vet skubbet til Side. Ikke urimeligt er det, hvad Nansen ogsaa hen- 
tyder til, at de blandede Ægteskaber har dannet Begyndelsen til de 
to Folkeslags Flyden over i hinanden, og har han Ret heri, saa for- 
staar man godt, at den begyndende Raceblanding har medført en 
Tilstand af ustadig Ligevægt, en ret urolig Overgangsperiode. 
Vi kan gennem de faa Beretninger, vi har, følge hele denne 
gradvise- Udvikling. I en islandsk Opskrift efter tabte Kilder hedder 
det saaledes om Aaret 1342: ,Gronlands Indbyggere faldt frivillig 
fra den sande Tro og de kristnes Religion, og efter at have aflagt 
alle gode Sæder og sande Dyder omvendte de sig til Amerikas Folk 
[o: til Eskimoernes Hedenskab]*. 
Dernæst horer vi om, at en Gang i de Aar, der ligger mel- 
lem 1341 og 1364, blev Forstanderen ved Bispegaarden i Gardar, Ivar 
