Historisk Overblik over Landets Opdagelse. 13 
Jagt, samtidig med at de bevarede en vis kulturel Overlegenhed, 
medens Kirken stod paa svage Fødder og maatte se paa de Kristnes 
fredelige Omgang med ,Troldene“. — 1407 blev en Mand brændt 
paa Grønland for at have forlokket en andens Hustru ved Troldoms- 
kunster; 1408 udførte den grønlandske Officialis en Vielse i Hvalsey 
i Østerbygden, og 1410 hører vi for sidste Gang om et Skib, der 
kommer hjem derfra. 
Hermed standser de dokumenterede nordiske Meddelelser om 
Koloniernes Tilstand; thi en Skildring i et Pavebrev fra 1448 af 
deres endelige Opløsning i 1418, efter et Angreb af ,Hedningernes 
Flaade, og den deraf følgende 30-aarige Præstemangel, har i saa 
væsentlige Punkter vist sig at bero paa falske Opgivelser af to be- 
dragerske Præster, at man ikke tør nære nogen Tillid til den. 
Iøvrigt har vi fra Tiden 1410 til 1492 kun een eneste Medde- 
lelse, som kan have nogen Værdi for Spørgsmaalet om Nordboernes 
Stilling paa Grønland. Den skriver sig fra den i Aaret 1388 fødte 
danske Kartograf Claudius Clavus, Grønlands første Kortlægger, der 
siger, at han har set de vantro Kareler (9: Eskimoerne) komme med 
en talrig Hær ned paa Grønland, uden Tvivl fra den anden Side 
Nordpolen. Men om Kolonierne siger han intet, og hans grønlandske 
Stednavne er fingerede, saa hvad enten man vil tro ham eller ikke 
paa hans Ord om selv at have besøgt Landet, giver hans Værk, der 
er forfattet efter Aar 1425, og, saa vidt man kan se, ikke saa faa 
Aar efter, ingensomhelst positive Oplysninger om Kolonierne. 
Den næste Efterretning, vi faar, er et Pavebrev fra 1492, som 
meddeler Benediktinermunken Mathias’ Udvælgelse til som Biskop 
af Grønland at drage til dette Land, som, efter hvad man tror, ikke 
har været besejlet i de sidste 80 Aar, hvorfor de fleste Indbyggere 
er faldet fra Troen og har intet andet Minde om den, end at en 
Gang om Aaret fremvises den Alterdug (corporale), som for omtrent 
100 Aar siden benyttedes af den sidste Biskop, naar han indviede 
Nadverens Sakramente. Brevet antyder, at der nylig er bragt Efter- 
retninger fra Landet til Evropa. 
Disse Meddelelser, som i ingen Henseender strider mod, hvad vi 
ellers ved, men tværtimod taler tydelige Ord om en langsom, kul- 
turel Opløsnings- eller, om man vil, Tilpasningsproces, med Opgivelse 
af Hjemlandets Kultur og Tro, har man nu lettere ved at stole paa, 
efter at der for nylig er fremkommet Oplysninger, der bestemt tyder 
paa, at der kort før Kristiern den Førstes Død (1481) har været en 
Expedition i Grønland, som har kunnet bringe Efterretninger der- 
fra til Evropa. 
Der er nemlig fra Rigsarkivet i København af Louis Bobé 
fremdraget et Dokument (se Danske Magasin 5. Række VI), et Brev 
