24 AXEL ANTHON BJØRNBO. 
for Driv-Is, som har lagt sig der under Landet“. Hans Egede for- 
tæller selv, at denne Meddelelse bevirkede, at „jeg ønskede derfore 
i mit Hierte, min Tilstand havde været saaledes, da vilde jeg holdt 
det for min største Lyksalighed og Glæde, om jeg igien maatte præ- 
dike Christum for dennem, og jeg syntes, man var hertil i Særdelis- 
hed forpligtet, i henseende, at de, som jeg tænkte, baade havde været 
Christne, som ogsaa vare af Norsk Folk og Extraction, og deres 
Land under Norges Krone beliggende". 
Disse Citater af Hans Egedes Missionshistorie viser os tydeligt 
nok, at man ikke blot mente, at Østerbygden havde ligget paa Grøn- 
lands Østkyst, men at man stadig bevarede Haabet om endnu at 
finde Nordboere paa denne Kyst. Sammen med en Bemærkning, 
som Egede fremkommer med i samme Bog: „men som Farten til 
Grønland paa de Tider var fra Bergen", viser de os desuden, at og- 
saa norske Handelsskibe eller Fangstskibe fra Tid til anden besøgte 
Grønlands Kyster. 
Allerede i 1710 meldte Egede sig som villig til at gåa som Mis- 
sionær til Grønland, og i de kommende Aar gentog han stadig mere 
og mere indtrængende sin Bøn om at maatte blive sendt derhen; 
men den store nordiske Krig lammede just i de Aar Statens Initiativ, 
og der kom ikke noget ud af Sagen; man bad ham vente til bedre 
Tider. Det kunde Egede dog ikke; i Aaret 1717, paa den Tid, da 
Krigen mod Karl den Tolvte førtes ved den norske Grænse, tog han 
sin Afsked og rejste til Bergen, hvor man ikke helt uden Grund an- 
saa ham for gal. Det brød Egede sig dog ikke om: „Det første jeg 
gjorde, var, at jeg vilde bemøye mig om Patroner til den Grønlandske 
Handels og Beseylings Foretagelse. Vel havde til denne Tid en Kiøb- 
mand der udi Staden, ved Navn Hans Mathisen, og flere andre, 
nogle Aar haft Skibe paa Grønland, men havde nu ophørt at sende 
Skibe mere der hen, saasom de Hollandske Handlere toge aarligen 
til, og fordærvede Handelen for vore, saa derfore nu ingen vilde høre 
et Ord derom, eller lade sig persvadere, helst efterdi Krigen endda 
continuerede". Men i 1719 faldt Karl den Tolvte, der blev sluttet en 
gunstig Fred, og nu ansøgte Egede Kong Frederik den Fjerde om 
Bistand. 
Kongen lovede ham Støtte og tilstod ham de ønskede Privilegier, 
saafremt det kunde lykkes ham at faa startet et grønlandsk Kom- 
pagni i Bergen; men alligevel maatte Egede et helt Aar herse baade 
med Handelsmænd og Søfolk i Bergen, før han fik et Selskab dan- 
net og de fornødne Pengemidler bragt til Veje. 
Den 2. Maj 1721 forlod Hans Egede med Hustru og Børn Bergen 
med Skibet „Haabet“ og drog mod Vest. Naturligvis foretog ogsaa 
Egedes Skib gentagne forgæves Forsøg paa at naa ind til Østkysten, 
Forsøg, der nær havde kostet ham Livet. Skipperen vilde allerede 
