30 AXEL ANTHON BJØRNBO. 
at trænge frem paa Østkysten at søge at naa Østerbygden. Rejsen 
skulde foretages langs Kysten og med Konebaad, der her for første 
Gang blev taget i Anvendelse til Østkystens Undersøgelse. Trods 
Frygten for Menneskæderne ovre paa Østkysten lykkedes det at faa 
to Grønlænderinder til at tage med. 
I 1751 naaede Walløe ikke længere end til det Sted paa 
Vestkysten under 60° 43' п. Вг., hvor Kolonien Julianehaab 24 Aar 
senere blev anlagt. Her byggede han sig en Vinterhytte og over- 
vintrede. Det næste Foraar drog han videre og traf snart paa et 
Par Eskimoer fra Østkysten, der gav ham en meget fyldig Beskri- 
velse af denne og erklærede, at de havde ikke set ,,Folk, som lig- 
nede os, ei heller andre Huse, enten hele eller nedfaldne, end de 
Grønlandske". Peder Olsen undrede sig derover, men drog den Slut- 
ning, at ,den fæle lis maa have befordret de Norskes Undergang, og 
at saavel de, som deres Boliger og Skove, ligge nu under samme“. 
Derpaa foretog Peder Olsen en meget indgaaende Undersøgelse 
af Fjorde og Øer i den sydligste Del af Landet. Han fandt talrige 
Nordboruiner, deriblandt ligesom Hans Egede Kirke- eller Kloster- 
ruiner. Desuden genopdagede han de varme Kilder paa Qunartok-Ø, 
og endelig den 6. Juli 1752 naaede han at opslaa sit Telt paa 
Østkysten som den første Evropæer, der i den’ nyere Tid — trods 
de mange Forsøg — havde naaet denne. Han trængte saa, under 
stadige Ishindringer, videre frem langs Østkysten til 60° 56‘ п. Br. 
(Kap Farvel ligger paa 59° 48' п. Br.). Der standsede Isen ham igen, 
og da hans to evropæiske Ledsagere nægtede at drage videre, maatte 
han vende om. Han blev dog nødt til at overvintre i Ageluitsok- 
Fjord (tæt ved den 20 Aar senere (1772) oprettede Missionsstation 
Lichtenau paa 63° 31' п. Вг.), hvor det tit kneb med Føden. I 1753 
naaede han den sydligste Koloni Frederikshaab. I Grønlands Opda- 
gelseshistorie indtager denne Rejse en fremstaaende Plads, og den 
er uden Tvivl ved Siden af Hans Egedes egne RS det vigtigste 
Led i Genopdagelsen i det 18. Aarhundrede. 
Samme Aar, Peder Olsen havde veret paa Ostkysten, blev Sta- 
tionen — eller som det den Gang kaldtes Logen — Claushayn an- 
lagt paa 69° 7' п. Вг. og Aaret efter Peder Olsens Hjemkomst (1754) 
Logen Fiskernæset (са. 63° 5' п. Вт.). I de folgende Aar grundedes 
dernæst en Række Kolonier: 1755 Sukkertoppen (65° 20’) og Ri- 
tenbenk (69° 48‘), 1756 Sydbai (senere forenet med Holsteinsborg), 
1758 Nurssuak (senere flyttet til Umanak paa 70° 40, п. Br.), 1759 
Holsteinsborg (66° 55‘) og Egedesminde (са. 68° 45‘), hvilken sidste 
blev anlagt af en af Hans Egedes Sønner, Kaptajn Niels Egede, 
der ligesom Broderen Paul virkede meget for den af deres Fader 
paabegyndte grønlandske Kolonisation. Endelig i 1771 anlagdes 
