Historisk Overblik over Landets Opdagelse. 35 
Eskimoernes Sporgsmaal, f. Ex. om Skibene var Dyr, der kom fra 
Solen eller Maanen, hører til det morsomste i Ross’ Bog om Genop- 
dagelsen af Baffin-Bugt. Ligesom Baffin i sin Tid havde gjort, 
sejlede Ross videre op mod Indløbet til Smith-Sund, som han lige- 
som denne bestemt antog for en Bugt. Da den desuden var barri- 
kaderet af Is, og det faldt i med Taage, sejlede han atter mod Syd 
og Vest og opnaaede ikke at opdage mere af Grønland, end Baffin i 
sin Tid havde gjort, ja, han naaede ikke en Gang Baffins nordligste 
Punkt. 
De følgende Aars engelske Expeditioner var rettet mod Nordvest, 
havde til Formaal at naa Bering-Stræde via Lancaster-Sund eller 
Hudson-Bugt og bidrog ikke til Grønlands videre Undersøgelse. 
John Ross' og Edward Parrys Møde med Kap York-Eskimoerne 1818. 
Et mægtigt Stød fremad fik denne derimod, da den omtalte 
Hvalfanger, William Scoresby, i 1822 kom i Land paa Grønlands 
Østkyst og undersøgte denne paa den Strækning, som ligger mellem 
69° og 75°n.Br. Det var den samme Kyst, Volquard Bohn var 
sejlet langs med, og hvor Pawkow paastaas at have været i Land; men 
Scoresbys Undersøgelse var langt grundigere, ja han trængte endog 
langt ind i det dybe Scoresby-Sund, og hans Hensigt var ved Siden 
af at finde et godt, nyt Terræn for Hvalfangst at gøre Opdagelser og 
at kortlægge denne Kyst, som han mere end een Gang havde set i 
det fjærne. Nu fik han paavist, at Kysten var ganske forkert udlagt 
paa Kortene; thi den nordlige Del af den af ham besejlede Stræk- 
ning identificerede han naturligvis med Hudsons Hold-with-Hope, 
den sydlige derimod med det ifølge Kortene 1654 sete Gale Hamkes- 
Land. Ganske fejlagtig antog han, at Scoresby-Sund stod i Forbin- 
3' 
