Historisk Overblik over Landets Opdagelse. 61 
Forbavselsen over Landet og dets underlige Beboere til Orde i Hans 
Egedes Beskrivelse af hans forste Ankomst dertil. 
Men ogsaa i nyere Tid mødte der Overraskelser, næsten hver 
Gang et nyt Stykke af Landet blev kendt. Stor var John Ross” 
Forbavselse, da han i 1818 uformodet stødte paa Kap York-Stam- 
men. Overrasket blev man baade paa Østkysten og Nordvest- 
kysten, naar man kom til de mægtige Gletschere og dybe Fjorde, 
som Humboldt-Gletscher og Franz Josef-Fjord. Løjerligt var det, at 
Indlandsisen, der altid og med Rette havde virket betagende paa Folk, 
netop da man havde indset, at den rigtig udnyttet dannede den be- 
kvemmeste Vej til det nordligste Grønland, viste sig at holde op, længe 
før selve Nordpunktet var naaet. Den sidste og mest skæbnesvangre 
Overraskelse var Nordøstkystens lunefulde Form, der kostede sin 
Opdager og to andre modige Mænd Livet. 
Og Fantasien har haft frit Spil. Den har ikke blot tumlet sig i 
Landets Indre, hvor den omskabte en Isørken til et frodigt Bjærg- 
landskab med en righoldig Fauna og Flora, og paa Østkysten, hvor 
Nicolo Zeno anbragte Klostre med herlige Haver, og hvor Nordbo- 
erne drømte om den gamle, maaske stadig blomstrende Østerbygd. 
Fremfor alt er det mod Nord, man har spekuleret og fantaseret over 
Landets Udstrækning og Sammenhæng med andre Dele af Verden. 
Her falder Sporgsmaalet om Grønlands Skikkelse sammen med de 
tre mest centrale Spørgsmaal i Polarlandenes Geografi og Polarforsk- 
ningens Historie, nemlig om der findes Land eller Vand omkring 
Polen, enten et Polarocean eller et Polarkontinent, og om der er 
Vandveje norden om Asien og Amerika, en Nordøst- og en Nordvest- 
passage. 
Allerede i den tidligere Middelalder opstod der hos Nordboerne 
en Tro paa en Landsammenhæng mellem Grønland og Evropa, og 
denne Tro holdt sig længe. Af og til blev Grønland dog hægtet fast, 
ikke til Nordevropa, men til det nordøstlige Asien, og i Aarhundre- 
der var det et brændende Spørgsmaal, om det hang sammen med 
Nordamerika eller ikke. Fra det første Øjeblik, Landet blev optaget 
paa et geografisk Kort, har ogsaa den Tanke været fremme, at det 
rimeligvis stod i Sammenhæng med et stort Polarkontinent; og Troen 
paa dette sidste levede saa længe, at General Greeley, Lederen af den 
ovenomtalte Expedition til Lady Franklin-Bay i 1881—84, endnu i 1891 
omtalte dets Tilstedeværelse som noget, vi kendte ,næsten lige saa 
sikkert, som om vi havde set det". 
I ældre Tider nøjedes man ikke med paa Landkortene at ind- 
tegne de Lande og Kyster, man kendte, men føjede til, hvordan man 
tænkte sig den Del af Jorden, der endnu ikke var opdaget. Medens 
Opdagelseshistorien kun viser os, hvor langt man til hvert givet 
