62 AXEL ANTHON BJØRNBO. 
Tidspunkt var naaet frem, lerer vi af Kartografihistorien, hvorledes 
den menneskelige Tanke arbejdede videre med det endnu ukendte; 
men den lærer os desværre ogsaa, hvor vanskeligt, ja umuligt, det 
har været at holde fast ved den Viden, der var erhvervet, og hvor 
let fantastisk Hjærnespind vinder Sejr over nøgtern Kundskab. 
Grønland, der blev fundet og tabt, opdaget og genopdaget, giver 
et ualmindelig skarpt Billede af denne Kamp mellem Viden og Fan- 
tasi, som for dette Lands Vedkommende først afsluttedes i 1908. At 
udrede de enkelte Led i denne Kamp og klarlægge Aarsagerne til 
dens Forløb er vor Opgave. Løse den helt kan vi ikke; men netop 
for Grønlands Vedkommende er man naaet saa vidt, at der kan 
foretages et saadant Tilbageblik, uden at man skal trække altfor store 
Vexler paa Fremtiden. Vi kender Landets Kystlinier i alle Hoved- 
træk og ved, at Troen paa bart Land indenfor Indlandsisen hører 
hjemme i samme Fantasiverden som Troen paa det aabne Polarhay. | 
Vi kender altsaa i alt væsentligt den Virkelighed, hvormed Fortidens 
vexlende Billeder af Landet skal sammenholdes. Ved Eggers’, Steen- 
strups og Finnur Jönssons kritisk-historiske Arbejder, er det slaaet 
fast, hvor de gamle Nordbokolonier laa. Fridtjof Nansens Under- 
sogelser har kastet Lys over Beliggenheden af Nordboernes Fangst- 
pladser, medens Rinks, Thalbitzers, Steensbys og Solbergs har 
givet os et Begreb om Omraadet for Eskimoernes Opholdssteder i 
Grønland og deres Vandringer. Endelig er det ved Fundet af Clau- 
dius Clavus’ Kort og de tilhørende Beskrivelser og Gustav Storms 
skarpsindige Undersøgelser lykkedes at faa Rede i det Væv, som 
Nicolo Zenos sammenflikkede Kort og opdigtede Beretning havde 
filtret os ind i, og som hyllede hele den ældste Kartografihistorie i 
Taage. 
Vi kan nu i de vesentligste Hovedtrek klarlegge Udviklingen 
af Grønlands Kortlægning og Begreberne om dets Beliggenhed fra 
den Tid, da det i det 11. Aarhundrede for første Gang dukker op i den 
geografiske Literatur, og fra dets forste Fremkomst paa et Kort 
(ca. 1424) til det Ojeblik, Danmark-Expeditionen i 1908 hjembragte 
Hoeg-Hagens Kortskizzer af Nordøstlandet. 
Foruden det, at Gronlands Opdagelse er naaet til en Afslutning, 
er der ganske særlige Grunde, der opfordrer til en kritisk Under- 
søgelse af dets kartografiske Historie. Denne har nemlig grebet stærkt 
ind i den matematiske Geografis og Verdensopfattelsernes Udvikling 
gennem Tiderne. 
Det var saaledes den sikre Viden om Grønlands Beliggenhed, 
der tvang Middelalderens norske og islandske Lærde til at omforme 
