Nordiske Forfattere for Clavus. 81 
IL. 
NORDISKE FORFATTERE FØR CLAVUS. 
Paa den Tid, da Erik den Røde opdagede Grønland, kendte 
Nordboerne paa Island og i Norge endnu ikke noget til det lærde 
Evropas dogmatiske Geografi. Deres Verdenssystem faldt sammen 
med deres mytologiske Forestillinger. Hvor den Del af Jorden, de 
kendte ad Erfaringens Vej, hørte op, der begyndte deres Sagnverden, 
deres Jotunheim, Ginungagap osv. Efterhaanden som de lærte mere 
og mere af Jorden at kende, flyttede Sagnfolkene længere og længere 
bort: Jætterne f. Ex., der først havde boet i det nordlige Evropa, 
kom over paa et Land paa den anden Side Ishavet. Paa Adam af 
Bremens Tid ser det ud, som om de endnu er paa Vej; thi han 
nævner Kykloper baade i Riphæerbjærgene længst mod Nord paa 
Fastlandet, og paa en Ø i Ishavet!. Hos Saxo derimod bor Sagnfol- 
kene nord for Norge paa et Land hinsides Havet, som man ofte har 
opfattet som Grønland”. Til dette Land nord for Ishavet henlægger 
„Historia Norvegiae" fra ca. 1180—1200” baade Kæmperne og de 
Amazoner, som Adam af Bremen ved en Fejltydning af Navnet 
Kvenland havde indført blandt Nordevropas Sagnfolk*. 
De Lande, Islænderne og Nordmændene var naaet til og havde 
udforsket, beskriver og omtaler de derimod oftest paa den mest nøg- 
terne og erfaringsmæssige Maade, med klart og uhildet Blik for 
Landenes Beliggenhed og Natur. 
Ligesom der i Sydevropa — baade i Oldtid og Middelalder — 
ved Siden af den dogmatiske Geografi fandtes ypperlige praktiske 
Søbøger, saaledes opstod der i Nordevropa Kursforskrifter og Rejse. 
bøger, i hvilke de Søfarendes og Rejsendes Erfaringer gik i Arv fra 
Slægt til Slægt. I Norge og paa Island var man derfor ikke i Tvivl om 
Grønlands Beliggenhed. Man vidste, at Kursen baade fra Norge 
og Island skulde være vestlig og sydvestlig,. men at det gjaldt om 
ikke at komme saa langt mod Syd, at man mistede Landkending; 
man var heller ikke i Tvivl om, at man skulde udenom Sydspidsen 
og saa mod Nordvest for at naa Bygderne. Skønt man snart havde 
lært store Dele af det endnu ubebyggede Grønland at kende, baade 
paa Øst- og Vestsiden af Landet, vidste man godt, at det fortsattes 
mod -Nord i det ukendte, i utilgængelige Ubygder, hvor der endnu 
var frit Spil for Fantasien og Hypoteserne. 
.? Saxo, ed. HOLDER, $. 7—8. G. В. М. Ш, $. 425—27. 
3 Monumenta historica Norvegiae. Udg. ved G. Storm, Kria. 1880, $. 75. 
+ Aarb. f. n. Oldk. 1909, S. 162—63. 
XLVII. 6 
