86 AXEL ANTHON BJORNBO. 
og en afrikansk, der gor hele Atlanterhavet til et Indhav, en Bugt 
ind i Kredsen". | 
Om Udhavet faldt ind mellem Vinland og Markland, Markland 
og Helluland eller Helluland og Gronland, er der nogen Tvivl. I den 
islandske Optegnelse, vi citerede S. 84, tilføjes der til Bemærkningen 
om „Vinland det gode, som nogle Folk tror gaar ud fra Afrika“ de 
Ord: „Og om det er Tilfældet, saa falder Udhavet ind mellem Vin- 
land og Markland’.“ 
I en anden, mere detaljeret Gengivelse af Gripla, som vi skal 
komme tilbage til ved Undersøgelsen af Sigurdur Stefanssons Kort, 
hedder det: 
„Mellem Vinland og Grønland er Ginungagap, som gaar fra det Hav, 
som hedder mare oceanum og omslynger hele Jorden.“ 3 
I Historia Norvegiae, som er skrevet i Norge ca. 1180—1200, hed- 
der det?: 
»Men hvilke Folk, der bor efter disse (Russerne), ved vi intet bestemt om. 
Dog kom nogle Sømænd, som var paa Hjemvejen fra Island til Norge, og 
som af Modvind og Storm blev forslaaet mod Nord, til Land mellem Grøn- 
lænderne og Russerne, hvor de paastod, at de havde fundet Kæmper og 
Amazoner (som siges at blive besvangrede ved at drikke Vand)”. Men de ег 
"skilt fra Grønland (Viridis terra) ved Isfjælde; det sidstnævnte Land, som er 
fundet og befolket og kristnet af Islænderne, er Evropas Grænse mod Vest 
og støder næsten op til de Afrikanske Øer (9: Nordamerika) der, hvor Ocea- 
nets Stromme flyder ind (ubi inundant oceani refluenta)'. Hinsides Grønland 
1 G. Storm, Ginnungagap i Mythologien og i Geografien. Arkiv för nordisk Filologi 
VI (N. F. II), Lund 1890, S. 340—50. Aarb. f. n. Oldk. 1909, S. 228—33. 
9 
2 STORM, Columbus på Island, S. 79. 
3 STORM, Ginnungagap. Е. SVENSEN, Om Vinland og Vinlandsfarderna. Svensk hist. 
Tidsskr. IX (1889), S. 137. Aarb. f. n. Oldk. 1909, S. 239. — I Diskussionen om 
Ginungagap, dets Lokalisering i Middelalderen og Sammenflydning med Legen- 
derne om Havsvælget [Paulus Diaconus I, cap. 6. Adam IV, cap. 39—40] har man hid- 
til ikke taget Hensyn til følgende Passus hos Ivar Baardsen: „Item da norden 
lenger fraa Vesterbygde ligger et stortt Fjeld, som hedder Himinrads Fjelld, och 
lenger aff end til dette Fjelld maa ingen Mand zeyle, som Liff vill behollde, for 
de mange Haffsvælge, som der ligge om alt Найуеа“ (sl. $. 5), og heller ikke 
til Titelen: „Om de nordiske Lande og deres Havsvælg fra 53° til Nordpolen“ 
paa NıcoLaus af Lynn’s tabte Nordensbeskrivelse fra det 14. Aarhundrede. 
+ Monumenta historica Norvegiae. Udg. ved G. Storm, Kria. 1880, 5. 75. 
ax 
ADAM IV, cap. 19. 
6 Ved disse Ord tænkes maaske ogsaa paa Macross Lære om, at Ebbe og Flod 
fremkaldes af Sammenstød mellem de Havstrømninger, der flyder udenom de 
to Jordøer. MACROBIUS, ed. EYSSENHARDT, in somnium Scipionis II, IX, 1—4. 
SI. Aarb. f. n. Oldk. 1909, S. 183—84 & Fig. ik 
