Claudius Clavus. 103 
teket af ganske samme Type!. Af de to af Kortene i Firenze er 
Fig. 10 og Fig. 16 Udsnit. i 
Om Oprindelsen af denne Korttype (A-Typen blev den kaldt) 
med det halvoformede Grønland herskede der Uenighed. Norden- 
skiöld og v. Wieser mente' begge, at Originalen var meget gammel (13. 
Aarhundrede senest) og henviste til Veringerne. Gustav Storm, der tog 
hele Clavussporgsmaalet op til kritisk Behandling”, søgte derimod 
at paavise, at A-Typen stammede fra Begyndelsen af det 15. Aar- 
hundrede, skyldtes Clavus og var en fuldstændigere Kopi af hans Kort 
end Nancykortet, ligesom Uddragene hos Friedlieb maatte antages 
at være mere komplette Gengivelser af Clavus’ Text end Nancy- 
texten. Desuden paaviste Storm hos Joh. Schöner Clavusuddrag, 
som var tre Aar ældre end Friedliebs, men øjensynlig af samme 
Oprindelse”. 
Storms Opfattelse, der uden at være helt korrekt, var rigtigere 
end Nordenskiölds, vandt efterhaanden mere og mere Terræn. Den 
blev efterhaanden tiltraadt af Nordenskiölds Medarbejder E. W. Dahl- 
gren", af у. Wieser selv og hans Elev Jos. Fischer’. 
Den sidstnævnte udtalte dog i 1902 den Tanke, at Friedlieb 
maaske havde benyttet et andet og mere omfangsrigt Værk end det, 
Fillastre lod afskrive i Nancy i 1427, og som man jo maatte antage 
var forfattet i Rom ca. 1424. Fischer havde nemlig lagt Mærke til, 
at der i Friedliebs Clavusuddrag nævntes et Guldfund i Aaret 1425, 
hvad der snarest maatte antages at stamme fra et Værk af noget 
senere Dato’. 
Da Fischer fremsatte denne Tanke, var dog allerede dette yngre 
Værk af Clavus fundet i to Wienerhaandskrifter, som blev udgivet 
i Videnskabernes Selskabs Skrifter i 1904. Samtidig blev det vist, 
at baade Friedliebs og Schöners Clavusuddrag var taget fra dette 
yngre Værk (Wienertexten), og at de omstridte Kort af A-Typen 
hørte sammen med det. Da Wienertexten mangler Kort, og intet af 
A-Kortene bærer Clavus’ Navn, maa Beviset for Samhørigheden føres 
saa nøjagtig som mulig. Dette er saa meget nødvendigere, som 
baade Text og Kort er blevet en Del forvansket ved at blive af- 
kopieret.. Beviset er fort, dels ved at man har uddraget Længder og 
Bredder af det største af A-Kortene (Fig. 10) og vist, at de stemte 
1 Jos. FiscHER, Die Entdeckungen der Normannen, $. 85 & Tafel II & IV. Взовхво 
& PETERSEN, 1. с. 5. 19—21 (tysk Udg.), $. 29—32 (71—74) (dsk. Udg.). 
? Ymer 1889 og 1891. 
.% JOHS. SCHONERUS, Luculentissima quaedam terre totius descriptio, Nürnberg 1515. 
+ Ymer 1902, S. 272—74. 
5 Jos. FISCHER u. FR. В. У. WIESER, Die älteste Karte mit dem Namen Amerika des 
M. WALDSEEMÜLLER, Innsbruck 1903, S. 25. 
$ FiscHER, Die Entdeckungen der Normannen, S. 66. 
