105 AXEL ANTHON BJORNBO. 
nene kun det rent negative, at han ikke nævner et 
eneste virkeligt Stednavn i Grønland, men lutter finge- 
rede. Og dette gør han i den samme Beskrivelse, hvori han siger, 
at han selv har set Eskimoernes Hærskarer komme ned 
paa Grønland, d.v.s. at han selv har været i Landet. 
Skal man tro paa Clavus’ Paastand om, at han har været i 
Grønland? Uden videre tør man det næppe, alene paa Grund af at 
Navnene er fingerede, skønt man ved, at Østerbygden bestod ialt- 
fald til 1410. Hvad vi ellers hører om Kolonierne i den paa- 
følgende Tid, indskrænker sig til den S. 13 omtalte Henvendelse 
til Paven fra to bedragerske Præster i 1448, hvor det siges, at Ko- 
lonien i Grønland blev hærget af Hedningernes Flaade i 1418, og 
Indbyggerne slæbt bort som Slaver!. Det er ikke utænkeligt, at den 
Opløsningstilstand, som fandt Sted 1 Vesterbygden allerede 1 Slut- 
ningen af det 14. Aarhundrede, har været ret vidt fremskredet i 
Osterbygden paa den Tid, Clavus kan tænkes at have været der; at 
hele Østerbygden skulde være gaaet til Grunde ved et ligefremt Hærtog 
af Eskimoerne, maa man dog give Fridtjof Nansen Ret i, at man 
næppe kan tænke sig (se S. 10—11). Men, som det allerede er vist af 
Gustav Storm, er de Oplysninger, der gives i Pavebrevet fra Aar 
1448 paa saa mange Punkter paavislig falske, at man slet ikke tør 
benytte det som historisk Kilde”. Praktisk talt ved vi altsaa intet 
om Kolonierne i Grønland efter Aar 1410, og har Clavus besøgt 
Landet, maa vi antage, at det er i Tiden mellem hans ældre og 
yngre Arbejdes Affattelse, d. v. s. efter ca. 1424. Dette fremgaar 
nemlig af Forskellen mellem hans to Beskrivelser og de tilhørende 
Kort. 
I det ældre Værk nævnes det, som vi har set, aldeles ikke, at 
Grønland har en Vestkyst, hvorimod der paa den utilgængelige Øst- 
kyst anbringes et Bymærke, og nævnes Forbjærge helt op til 712, 
efter Dobbeltgraderingen 67? n.Br. I det yngre Værk, der kun har 
den Ptolemæiske Gradering, angives der paa Østkysten kun For- 
bjærge op til 65° 35', men til Gengæld beskrives Landet som en 
Halvø, der ,hænger ned“ fra et ukendt Land, og der gives for den 
let tilgængelige Vestkyst Stedsbestemmelser helt op til 72°, langt 
forbi Polarkredsen. Om Landforbindelsen med Rusland, der i det 
ældre Værk blev omtalt som en Kendsgærning, siges der i det yngre 
intet bestemt, men tales kun i al Amindelighed om et paa Grund 
af Is utilgængeligt Land længst mod Nord. Paa det tilsvarende 
1 С. h. М. Ш, $. 167—75. Sl. Srorm, Nye Efterretninger om det gamle Grønland. 
(Norsk) Hist. Tidsskr. 3. Række II, Kria. 1892, $. 399. FiscHER, Entdeckungen der 
Normannen, $. 53—54. Вловхво & PETERSEN, 1. с. $. 174 (tysk Udg.). 
2 STORM, Il. с. S. 399. 
