124 AXEL ANTHON BJORNBO. 
Nordenskiöld tolker dette som Hvalrosgen og mener, at hele Frem- 
stillingen refererer sig til Grønland og Island!; men for Grønlands 
Vedkommende er denne Slutning vistnok forhastet; thi Hvalrossen 
kendtes ogsaa fra den gamle Verdens Have, og igvrigt er Tolkningen 
,Hvalrosg“ noget problematisk; maaske er „Rouercha“ kun en For- 
drejelse af Norges katalanske Navn „Noruecha*. 
Paa sit Verdenskort tegner Andrea del Bianco oppe paa den 
nordligste Del af Fastlandskredsen en Halvcirkel med Billeder af 
nogle skindkledte Mennesker (Lapper, Samojeder eller muligvis 
Eskimoer) og tilfojer: „I denne Egn er der meget sterk Kulde, 
fordi den ligger under Nordenvinden (tramontana), og der lever 
Skovmennesker (eller: Menneskene fodes der som Skovmennesker)*. 
Alt dette viser, at der til de sydevropziske Korttegnere stadig kom 
nye Efterretninger om Norden, som lidt efter lidt fandt Indpas paa 
Kompaskortene. Men et Land, der med nogenlunde Sikkerhed tor 
antages at skulle vere Gronland, kan forst paavises efter Clavus’ 
Tid, paa et Tidspunkt, da hans yngre Kort var naaet til Italien. 
Dog skal det ingenlunde dermed vere sagt, at Kompaskortenes 
Gronlandsbillede har nogen Sammenhæng med Clavus’ eller andre 
tidligere Gengivelser af Landet. Alt tyder tværtimod paa, at dette 
ikke er Tilfældet. Thi Kompaskortene fremstiller hverken Landet som 
en Ø nord for Norge eller som en Halvø i Landsammenhæng med 
Rusland, men som en Ø langt ude i Atlanterhavet vest til sydvest 
for Irland, aabenbart en Fremstillingsmaade, vi ikke tidligere er 
stødt paa, og som hverken svarer til den ældste Opfattelse, som 
Adam af Bremen er Repræsentant for, eller til den lærde, nordiske 
Fremstilling, som Clavus føjede ind i det Ptolemæiske Verdensbillede. 
Disse ældste sydevropæiske Kort med Grønland paa stammer 
fra са. 1480—1500. Ude i Havet sydvest for F[r]ixlanda (9: Island) 
tegner saaledes et katalansk Kort fra Majorca (Fig. 14) en rektangulær 
© med Navnet „Ша verde", som efter Storms? sikkert berettigede 
Konjektur er en Oversættelse af Navnet ,,Grønland"” ganske som 
»Viridis terra" i Historia Norvegiae (sl. S.86) og andetsteds (se S. 127—28). 
1 NORDENSKIOLD, Studier och forskningar, S. 38; Facsimile-Atlas S. 53. Norden- 
skiölds Argument er, at Rouercha betyder Hvalros, fordi der i 1327 tales om 
grønlandsk Tiende erlagt i dentes de Roardo (Hvalrostænder). Hvalrossen hed 
ellers Rosmer og omtales ogsaa i Walkendorffs Beskrivelse af Finmarken. Norsk 
geogr. Selsk. Aarbog XII (1900—01), S. 12—13. 
Se STORM, Columbus på Island og vore forfædres opdagelser i det nordvestlige 
Atlanterhav. Norsk geogr. Selsk. Aarbog IV (1892—93), S. 81. Sl. NORDENSKIÖLD, 
Bidrag till Nordens åldsta kartografi, Tavle 5. 
* Monumenta historica Norvegiae, S. 75. Om Navnet ,,viridis terra“ se nedenfor 
$. 127 og Archiv 4. Ges. für ältere deutsche Geschichtskunde, hrsg. von G. H. PERTz, 
Bd. 6, Hannv. 1838, S. 851—52, hvor der aftrykkes et ganske sent Adam af Bre- 
