De sydevropæiske Sokort. 129 
tenes eneste Gronland, snart har man et Gruntlandia eller Gron- 
landia eller Engroneland som Dublet meget højere mod Nord. 
Øen kom ind paa Mercators og Ortelius’ Verdenskort og derfra paa 
talrige andre. Den kan paavises endnu over 200 Aar efter Landets 
Genopdagelse i 1576. 
Vi kommer altsaa til det Resultat, at sydevropæiske 
Kompaskorttegnere i anden Halvdel af det 15. Aar- 
hundrede — ialtfald efter 1412 — rimeligvis gennem en 
engelsk Kilde, og da snarest Nicolaus af Lynns Værk 
om Norden, har faaet Kundskab om Existensen af en 
»Insula viridis‘‘ — en grøn Ø — sydvest for Island, en 
Form for Grønlands Navn, der rimeligvis maa føres til- 
bage til Historia Norvegiae's,,Viridis terra”. Denne 
Fremstilling af Grønland som ,,den grønne ©‘ midt ude 
i Atlanterhavet holdt sig til Slutningen af det 18. Aar- 
hundrede jævnsides med Clavus” Fremstilling og de an- 
dre nye Typer, der dukkede op, og den grønne Ø findes 
oftest paa samme Kort som de nyere Grønlandsbilleder, 
men næsten altid længere mod Syd nede i Atlanterhavet. 
V. 
NICOLAUS GERMANUS OG HENRICUS MARTELLUS. 
Clavus’ ældre Kort (Nancykortet) synes ingen. Udbredelse at 
have faaet og overhovedet ikke at være blevet bekendt for Datidens 
Geografer med Undtagelse af Kardinal Fillastre. Vi kan ialtfald ikke 
paavise et eneste Spor af det udenfor Nancyhaandskriftet. 
Det yngre Værk er rimeligvis ogsaa forholdsvis sent kommet 
Geografer og Korttegnere i Hænde. Vangensten mener at kunne paa- 
vise, at Michel Beheim, der besøgte Danmark og Norge 1450, har 
4 
1 Paa et italiensk Sekort af Matheus Prunes fra Maiorca fra 1586 (se NORDENSKIÖLD, 
Bidrag till Nordens äldsta kartografi, Tavle 8) findes der et „gorlanda“ paa en 
Ø eller Halvø, som stikker frem fra Kortets Ramme. Om dette er „Porlanda“ 
(Portland), Islands Sydspids (sl. Norsk geogr. Selsk. Aarb. IV, S. 81), der af og til 
optraadte som selvstændig ©, eller „Grolanda“=Gronland, er ret usikkert. I alle 
Tilfælde tilhører Kortet en yngre Periode og en Tid, hvor de primitive og for- 
ældede Søkort-Fremstillinger har mistet Interessen, og hvor Grønlands rigtige 
Navn kan være hentet mangestedsfra og altsaa ikke er noget mærkeligt Fæno- 
men, saaledes som det var et Aarhundrede tidligere. 
XLVIII. : 9 
