Nicolaus Germanus og Henricus Martellus. 135 
Man tænker ikke saa meget paa dette Misforhold, naar man ser 
paa Clavus’ Kort og ikke just lægger Mærke til Englands og Irlands 
Størrelse og Beliggenhed; men naar A-Kortenes Grønland anbringes 
paa Ptolemæus” Verdenskort, opdager Øjet strax hele Forkertheden 
(se Fig. 17), som iøvrigt virker endnu mere stødende paa Grund af 
den koniske Projektion. 
Den, der først anbragte Grønland paa Ptolemæus' Verdenskort, 
var Nicolaus Germanus. Medens han i 1466 tilbød Hertug Borso 
af Este i Modena et af sine Pragthaandskrifter af Ptolemæus” Geo- 
grafi uden Nordenskort og med det uforandrede antike Verdenskort, 
udsendte han, som vi har set, i de følgende Aar i det mindste 4 
samtidig udarbejdede Exemplarer med Nordenskort af A-Typen og 
korrigerede Verdenskort i, og disse 4 Verdenskort er de ældste, paa 
hvilke Grønland forekommer. Thi nogen Kladde til dette korrigerede 
Verdenskort — saaledes som til A-Kortet — finder man ikke i Ni- 
colaus Germanus’ S. 131 omtalte Kladdebog; der er i den et korrigeret 
Verdenskort, men det er tegnet af Henricus Martellus efter 1487, 
altsaa tilføjet ca. 20 Aar efter at Nicolaus Germanus skabte a-Typen. 
Denne Betegnelse for det efter A-Typen korrigerede Verdens- 
kort er valgt af Jos. Fischer", der har indset, at der med det ret- 
tede Verdenskort var indført noget væsentlig nyt ud over A-Typen. 
Det er der ogsaa, ikke saa meget mod Vest og Syd — thi der kopi- 
erer Nicolaus Germanus, som Fig. 17 viser, A-Kortet ganske korrekt 
— men mod Nord. 
I sine Texter udtaler Clavus sig, som vi saa, meget tydelig om 
et Polarkontinent omkring Nordpolen fra Grønland helt over til 
Kina; men han vogter sig vel for at fremstille dette paa sine Kort. 
Har han forsøgt det, er han snart blevet overbevist om, at han her 
var kommet ud i noget, han ikke magtede. I Marinus’ Projektion 
kunde Polen ikke komme med, og selv om Ptolemæus” Kegleprojek- 
tion kunde give et Billede af Polen, saa har den dertil fornødne 
Udvidelse af det ptolemæiske Verdenskorts Projektionsflade overste- 
get Clavus' Forstand. Han resignerede derfor paa Fremstillingen af 
Egnene nord for 70—75? n. Br. og undgik derved alle de Vanskelig- 
heder, søm har frembudt sig for dem, der ønskede at fremstille 
Terrænet om selve Polen samtidig med en Del af Egnene syd for 
Polarcirklen. Han undgik ogsaa at angive noget bestemt om den 
Maade, hvorpaa Grønland hang sammen med Østasien, og slap 
for at vise Grænserne for det antagne Polarkontinet, om hvilket han 
intet vidste og intet kunde vide udover Opdagelsen af Svalbardi 
nord for Nordhavet. 
1 Jos. FISCHER, Entdeckungen, 5. 85. 
