Nicolaus Germanus'og Henricus Martellus. 143 
Det ottende Evropaskort [i Ptolemæus” Geografi] indeholder det evro- 
pæiske Sarmatien, d. v. s. de Egne som ligger nordøst for Germanien, blandt 
hvilke er Polen, Preussen, Livland og andre store Lande lige til det ukendte 
Land mod Nord, en Del af Dacien [eller: Danmark] og Krim lige til det 
Azovske Hav. Der er Thanaisfloden (9: Don), som skiller Evropa fra Asiens 
nordlige Del mod Øst. Det indeholder endvidere udover, hvad Ptolemæus 
nævner, Norge, Sverige, begge Ruslande og Sinus Codanus (3: Østersøen), 
som skiller Germanien fra Norge og Sverige. Endvidere en anden Bugt læn- 
gere mod Nord, som hvert Aar fryser til en Tredjedel af Aaret. Og paa 
den anden Side den Bugt er Grønland, som ligger over imod 
Øen Thule mere mod Øst og optager hele denne Nordkyst lige til det 
ukendte Land. Om dem siger Ptolemæus ikke noget, og man mener, at han 
ikke har vidst noget om dem. Derfor maa denne 8de Tavle beskrives meget 
udførligere. Og derfor har en vis Claudius, en Dansker (Cymbricus), beskrevet 
disse nordlige Egne og lavet et Kort over dem, som føjes til Evropas [Tavler], 
saa at de bliver 11. 
Til denne Note knytter Kardinalen selv et Par kritiske Bemærk- 
ninger, som er fremgaaet af hans Sammenligning af Clavus’ Værk 
med Notens Ord: 
Men han (Clavus) siger forresten intet om de to Havbugter, dem ved 
Norge og Grønland. — I disse nordlige Egne er der forskellige Folk, blandt 
andet Enfødder og Pigmæer, endvidere Kæmper ligesom i Orienten, saa- 
ledes som Du kan se paa Kortet. 
Hvis ikke de ovenfor fremhævede Ord „over imod Øen Thule 
mere mod Øst (versus insulam tyle magis ad orientem)* indehol- 
der Skrivefejlen orientem (Øst) for occidentem (Vest), hvad Ordet 
versus egentlig ikke tyder paa, kommer Grønland efter denne Frem- 
stilling til at ligge østligere end Island". Alligevel er det ikke helt 
umuligt, at Meningen skulde være „versus insulam tyle et magis ad 
occidentem 9: i Retning af Øen Thule, men mere mod Vest“; thi 
saaledes maa man nærmest forstaa følgende noget uklare Note i 
Fillastres Manuskript: 
Ptolemæus ... udelader ogsaa det Hav, der kaldes det frosne, fordi det er 
isbelagt den største Del af Aaret, og som ligger mellem Norge og Grønland, og 
han udelader ogsaa dette det nordligste Land ved det nordlige Ocean 
imod Vest og [imod]? Øen Thule (ad oceanum septentrionalem versus. 
occidentem et insulam Tyle). 
‘ 
Hvad enten nu de to Noter, hvad Grønlands og Islands indbyr- 
des Beliggenhed angaar, har skullet udtrykke det samme eller mod- 
1 At dette er Tilfældet, har Jos. FıscHEr først henledet Opmærksomheden paa 
.(Entdeckungen $. 87) og paavist det bl. a. ved at lade latinkyndige Kolleger uden 
forudfattede Meninger om Sagen tolke Fillastres Ord om Grenlands og Islands 
indbyrdes Stilling. 
2 Dette ,imod“ maa indskydes for at give den rette Forstaaelse; thi Thule herer 
ikke til de Lande, som Ptolemæus udelader. 
