Nicolaus Germanus og Henricus Martellus. 145 
sin revolutionære Opfattelse af det yderste Nord, og hvorledes hans 
Epigoner ligesom tvungne af en Nødvendighed øjeblikkelig reage- 
rede med a-Typen, skyndte sig at faa sluttet Kredsen ud mod det 
nordlige Ocean og Grønland klemt ind imod den. Vi har ogsaa vist, 
at Grønland i et Pavebrev fra 1448 omtales som en „@“ yderst i 
Oceanet ved Norges Nordkyst, og at den fremstilles saaledes paa 
Laongloben fra 1493 (Fig. 7). Derfor vil vi omforme Fischers Ord 
om, at der kan paavises visse delvis fra Norden stammende Kilde- 
beretninger om Grønland, som har spillet en Rolle i Italien i det 15. 
Aarhundrede og kan ligge til Grund for B-Typen, til den langt videre- 
gaaende Paastand, at der, for Clavus’ Kort kom frem, i de laerdes 
Kreds udenfor Norden kun kunde tænkes to Maader at anbringe 
Grønland paa, som © nordvest til nord for Norge eller som Halvø 
nord for Evropa, at a-Typen betegner det forste, B-Typen det andet 
og mere radikale Forsøg paa at gøre Clavus’ Fremstilling konform 
med Tidens kosmografiske Begreber. Denne Reaktion maatte komme 
og virke, til Amerika var opdaget af Sydevropæerne selv. Naar den 
i det foreliggende Tilfælde virker saa brutalt, er det kun, fordi det 
var første Gang, der nordfra kom et Kort, et tegnet Billede af. 
Virkeligheden, der maatte tegnes om og ikke som de skrevne Ord 
i en Text lod sig tolke eller misforstaa. 
Er Forholdet saaledes, som det her er fremstillet, saa er B-Ty- 
pens Fremkomst et Par Aartier for Columbus’ store Rejse et ganske 
naturligt Fænomen, især naar vi erindrer, at det netop paa denne 
Tid i Italien vrimlede af Verdenskort, der i Smag med Genfer- 
kortet (Fig. 2) lod den skandinaviske Halvø være det yderste Land 
paa Evropas Nordvestkyst ud mod det nordlige frosne Ocean. 
Det maa heller ikke glemmes, at Marino Sanudos stærkt ud- 
bredte Verdenskort havde de „vantro Kareler“ liggende ved et For- 
bjærg eller en Halvø ud mod Oceanet paa Ruslands Nordkyst eller 
paa en Ø i Oceanet sammesteds, og at der var Rejsebøger i Omløb, 
der satte Karelerne i direkte Forbindelse med Grønland (sl. S. 100). 
Alt — siger og skriver alt — paa nær det ene anonyme A-Kort maatte 
derfor virke hen til, at de sydlandske Korttegnere gjorde Skandina- 
viens Kyst’ fri ud mod Oceanet og skubbede Grønlandshalvøen over 
mod Nordøst, og vi kan endda paapege et Moment, der særlig 
fristede til at gøre dette Skridt, nemlig det frosne Havs Anbringelse. 
Men for at forstaa dette maa vi drage b-Typen, den til Nordenskortet 
af B-Typen svarende Verdenskorttype, ind i Undersøgelsen. 
"Nordboerne, der har givet sig til at tegne Kort, har ikke følt 
nogen Trang til at lade det fremstillede Land omskylles af Vand. 
For dem har Havet uvilkaarlig formet sig som et naturligt Midtpunkt, 
Landene grupperede sig om. Clavus’ Kort, Jakob Zieglers og det, hvor- 
XLVIII. 10 
