146 AXEL ANTHON BJORNBO. 
med Sigurdur Stefanssons i 1570 gjorde et første Forsøg paa at kortlægge 
de gamle Sagaer, er gode Exempler derpaa (se Fig. 9). Der er ikke 
noget urimeligt heri; thi for Nordboerne var Havet den Vej, der 
førte rundt til den Verden af Kyster, de havde at regne med. 
For Søfolkene ved Middelhavet var dette Hav paa samme Maade 
et Midtpunkt, og dette præger ganske tydelig de ældre sydevropæiske 
Kompaskort og vedblev at præge dem, ogsaa efter at Atlanterhavets 
Østkyst var draget ind i deres Interessesfære. Der var for Søkortteg- 
nerne i Syden lige saa lidt som for Nordboerne noget for Følelsen 
generende ved at afslutte deres Fremstilling ude ved Kortranden 
med Land. 
For de Lærde, Kirkens Mænd, der førte deres Liv inde i Landet 
og havde deres Færdselsveje paa det tørre, standsede Tanken helst 
og naturligst ved Landets Kyst. For dem var Fastlandet det centrale 
og det udenom flydende Hav Afslutningen, Begrænsningen for Tanken. 
Dette bærer, som vi har set, de middelalderlige Verdenskort helt og 
holdent Præget af. Det er næppe noget Tilfælde, at Kompaskortteg- 
nerne som Regel ikke giver nogen Nordgrænse for Skandinavien og 
” Rusland, medens ,Præsten“ Giovanni i Genova, der optager Kompas- 
korttegnernes Manér og benytter deres Viden, lægger Oceanet nord 
om Skandinavien som en smal Bræmme langs Kortets Rand. 
Der var for Nordboerne ikke noget stødende i den Tanke, at 
Ishavet var en Bugt eller et Indhav. Deres Erfaring var, at hvor de 
kom hen over Havet, endte det med en Kyst, og for dem formede 
det ubekendte hinsides Ishavet sig uvilkaarlig som et Land, en Kyst, 
som endnu ikke var kendt. 
For Kontinentets Lærde var Tanken om det frosne Hav uløse- 
lig forbundet med Idéen om den fjærneste og nordligste Del af det 
Landet omflydende Ocean. Ishavet var for dem, som vi ser det saa 
tydelig hos Adam af Bremen og alle de andre lærde Fastlands- 
beboere, ikke et Stykke Hav, man kunde tænke sig lukket inde og 
omsluttet af Land mod Nord, det var selve Grænsen, den Afslut- 
ning, hvori Tanken fandt Hvile, naar den søgte ud i det fjærne og 
ukendte Nord. 
Men se nu paa A-Typen med det delvis indeklemte Ishav og 
paa Nicolaus Germanus’ a-Kort (Fig. 17), hvor „mare congelatum“ 
er blevet en Bugt ind i Fastlandskredsen, medens Grønland springer 
udenfor Kortrammen. ; 
Her maatte i den lærde Præsts Øjne være et alvorligt Misfor- 
hold, noget, der var i Ulave. 
Men se saa paa B-Kortet (Fig. 19) og b-Kortet (Fig. 20). Paa det 
første er der skaffet Luft mod Nord; det indeklemte Ishav er friet 
ud, Island er kommet til at svømme i det aabne Hav, man aner Fast- 
