150 ÅXEL ANTHON BJØRNBO. 
Allerede i 1485 blev B-Kortet kopieret i Flandern i to Pragt- 
haandskrifter af Ptolemæus” Geografi, og ligeledes det tilhørende 
b-Kort!, og i 1486 blev begge Kort, sammen med hele Værket, op- 
trykt af Johannes Reger, der havde overtaget den fallerede Leonard 
Hols Bogtrykkeri. I denne nye Ulmerudgave sørgede Reger for 
meget omhyggelig at uddrage Stednavnene af B-Kortet med samtlige 
tilhørende Længder og Bredder og indføje dem i Ptolemæus” Text. 
Den derved fremkomne Tavle med Stedsbestemmelser for ,,Engrone- 
land“ har selvfølgelig ingensomhelst Værdi?. Ca. 1490 blev b-Typen 
optaget paa den ældste Planiglob, som trykt fulgte med den saa- 
kaldte ,tyske Ptolemæus" ?. Г Romerudgaven af Ptolemæus” Geografi 
fra 1490 medtoges ingen moderne Kort, men i 1492 blev B-Typen 
optaget paa Martin Behaims Globus, Aaret efter i Hartmann Schedels „Li- 
ber chronicarum“ og 1503 i Georg Reisch's „Margarita philosophica‘ 5. 
I Aaret 1507 fik den en endnu mere udstrakt Udbredelse, idet 
den blev optaget paa Martin Waldseemüllers store Verdenskort, der 
blev spredt i 1000 Exemplarer, og samtidig paa hans Globekort og 
‘1 еп ny romersk Ptolemæusudgave. Som Specialkort over Norden 
holdt B-Kortet sig endnu i en Række Ptolemæusudgaver, Rom 1507 
og 1508, Venezia 1511, Krakow 1512, Strassburg 1513, 1520, 1522 og 
1525, Leiden 1535 og Lyon-Vienne 1541. Allerede i Udgaven 1508 
var Verdenskortet af b-Typen dog erstattet af en ny af Ruysch kom- 
bineret Type; i Venezia-Udgaven 1511 gav Bernardo Sylvano paa 
sit Verdenskort 1 hjærteformet Projektion endnu en b-Type, men i 
de folgende Aars af Waldseemüller og Friess besørgede Strassburger- 
udgaver fortrængtes den af a-Typen eller andre lignende. Til 
Gengæld holdt den sig paa Leonardo da Vincis Globe fra 1514 og 
Schöners fra 1515 og 1520 og kan i de samme Aar paavises hos 
Boulenger 1514 og 1518 og Johs. Stabius 1515. Typen kan forfolges 
videre til Peter Apian 1520 og 1530, Benedetto Bordone 1528, 1534 
og 1547, Oronce Fine 1531, 1536 og 1566, Grynæus og Roselli 1532, John 
Rotz, Honter og Alonzo de Santa Cruz 1542, Seb. Münster 1544, Pierre 
Descelliers 1546 og 1550 og Johs. Praetorius 15685. 
1 De vedkommende Haandskrifter er Cod. Brux. 14887 og Cod. Paris. lat. 4804, 
det sidste signeret af Johs. de Krickenborch i Gent. B-Kortet i Brüsselerhaand- 
skriftet er publiceret i RuELENS, Monuments de la géographie des bibliotheques 
de Belgique, Brux. 1887, Tavle IV. B- og b-Kortet i Pariserhaandskriftet er ikke 
reproduceret. Sl. FISCHER, Entdeckungen, 5. 79—80. BJORNBO & PETERSEN, 1. с. 
S. 33 & 45—46 (75 & 87—88) (dsk. Udg.), S. 22 & 34 (tysk Udg.). 
? BJORNBO & PETERSEN, 1. с. $. 62—64 (104—106) (dsk. Udg.), $. 49—51 (tysk Udg.). 
> Der „deutsche Ptolemäus“. Hrsg. von Jos. FıscHEr, Strassburg 1910. 
* Facsimile-Atlas, Fig. 5 & 5. 38. 
5 Facsimile-Atlas, S. 40 & Tavle XXXI. 
6 Angaaende alle disse nyere B- og b-Kort henvises til den efterfølgende Bibliografi 
samt til Взовмво & PETERSEN, I. с. 5. 207—8 (249 —-50) (dsk. Udg.), S. 206—9 
(tysk Udg.), og Facsimile-Atlas, S. 14 ft. 
