Martin Behaim. 153 
tydeliggøre hans Idéer om den vestlige Vej til Indien med', og 
næsten samtidig med Behaims Globe er den S. 80 omtalte, som 
blev fundet for en Del Aar siden hos en Antikvitetshandler i 
Laon (Fig. 7). Endelig har man af Columbus’ Skibsjournal villet 
slutte, at han har haft en Globe med paa sin Rejse i 1492, samme 
Aar Behaims blev til”. Der er ingen Tvivl om, at det var Tosca- 
nelli, der brød Fastlandscirklens Tryllering, og Planigloben i „den 
tyske Ptolemæus" ca. 1490 viser, at hans Lære var trængt igennem 
og var ved at blive den dannede Verdens Fælleseje; men den bedste 
Maade uden nøjere Forklaring at gore Kugleformen begribelig for 
Folk var naturligvis at tegne store og rigt udsmykkede Glober som 
Behaims. | 
Martin Behaim var fodt 1 Nürnberg 1459; hans Skoletid faldt 1 
de Aar (1471—75), da Regiomontanus virkede i denne By, hvorfor 
Behaim kalder sig for hans Elev, hvad der dog næppe tør forstaas 
bogstavelig. Han blev oplært til Købmand, og som saadan uddannede 
.han sig videre i Nederlandene, hovedsagelig i Antwerpen i 1459—84. 
Derpaa tog han til Portugal, gjorde et fint Giftermaal, deltog i 1484 
—85 i en Rejse til Afrika, blev adlet og besøgte saa i Aarene 1490 
—93 sin Hjemstavn, hvor han forstod at kaste Glans over sin Person 
og give sig Skin af Bedrifter, han næppe har udført. Under dette 
Ophold tegnede han saa sin Globe’. 
De Kilder, Behaim benyttede, er endnu kun klarlagt i Hoved- 
trekkene. At Marco Polos og Mandevilles Rejsebeskrivelser ved Siden 
af Ptolemæus” Geografi har været nogle af de vigtigste, fremgaar af 
det, Behaim selv siger paa Globen om dens Tilblivelse. Hertil kom- 
mer rimeligvis, som Ravenstein viser, det tabte Toscanellikort, for- 
uden naturligvis de nyeste Kort over Portugisernes Opdagelser i Afrika‘. 
Alene en Undersggelse af Norden paa Behaims Globus viser dog, 
at Ravenstein trods sin indgaaende Undersøgelse ikke er naaet til 
Bunds i Kildeudredningen. At Behaims Hovedkilde, som antydet S. 150, 
er B-Kortet i Ulmerudgaverne 1482 og 1486, har man lenge været 
klar over”. Derimod har man ikke haft Opmærksomheden henvendt 
paa, at han kritiserer Navnene paa B-Kortet, idet han gengiver 
en Del af dem i forbedrede eller fortyskede Former, som viser, at 
han véd mere om Norden end det, B-Kortet alene kunde lere ham. 
1 Erd- und Himmelgloben, ihre Geschichte und Konstruktion. Nach dem Italie- 
nischen Маттео Fiorinis frei bearb. von SIEGM. GUNTHER, Lpz. 1895, 5. 29—30. 
2 RAVENSTEIN, 1. с. 5. 57. 
3 Hele dette meget nøgterne Syn paa den tidligere saa forroste Behaim skyldes 
RAVENSTEIN, I. с. S. 7 ff. 
+ RAVENSTEIN, l. с. 5. 62 ff. 
5 SI. G. STORM i Ymer 1891, 5. 36. 
