168 AXEL ANTHON BJORNBO. 
de portugisiske Sokort ikke lenge efter, at det havde faaet Indpas 1 
Henricus Martellus’ Haandskrifter!. B-Typen naaede ogsaa snart ind 
paa disse Kort og blev, som vi skal se, kombineret med Corte-Real- 
Typerne. Overhovedet var Portugiserne fuldt saa lydhøre for Medde- 
lelser og Paavirkning udefra som de mere traditionsbundne Italienere, 
der holdt sejgt fast ved de gamle Korttyper?. Det var, som Gallois 
saa klart har paavist, Portugiserne og Tyskerne, der i denne Tid 
bar Udviklingen frem paa det geografiske Omraade, idet de forste 
tog sig af Praxis, de sidste af Teorien, men under stadig Samvirken*. 
Behaims Globe (Fig. 21) var et Resultat af dette Samarbejde, 
Martellus’ Verdenskort (Fig. 18) var det ogsaa, og 1 den kommende 
Tid faar vi at se, hvorledes det i Portugal fabrikerede Raamateriale 
samles til Bearbejdelse i den fremragende tyske Kartograf Waldsee- 
müllers Haand. — Endelig ved vi jo nu, at Portugals Konge stod i 
direkte Forhandling med Kristiern I. om Nyopdagelser i de nordlige 
Have, hvad der forte til den Pining’ske Expedition. Der -er da intet 
mærkeligt i, om Clavus’ Nordensopfattelse, som faldt sammen med 
de nordiske Somends, paa en eller anden Maade har spillet e 
Rolle i Lisboa 1 Аагепе 1501— 1502. 
Den Vej, ad hvilken man snarest tænker sig, at Forbindelsen 
har fundet Sted, er Martellus’ A-Kort. Thi naar Martellus saa hurtig 
og nøje har kunnet skaffe sig Underretning om Portugisernes Opda- 
gelser, som hans Verdenskort viser, at han har, vilde det jo ikke 
være saa underligt, om han havde ydet noget til Gengeld. Dog er 
dette kun en las Formodning. Forbindelserne har været mangfoldige, 
og hvilken der i det givne Øjeblik har været virksom, er ikke godt 
at vide, navnlig da det er meget tvivlsomt, om de portugisiske 
Korttegnere har haft et A-Kort for sig, og ret beset ligesaa rimeligt, 
at de blot har forhandlet med og faaet Oplysninger af en Lærd, der 
kendte A-Typen og den nordiske Verdensopfattelse, som den var det 
kartografiske Udtryk for. Det er vel heller ikke udelukket, at Cantino 
selv eller en anden Italiener, der stod i Forbindelse med Hertugen 
= 
Paa det saakaldte Pilestrina-Kort (sl. ndfr. Fig. 34) ег det paavist, at der findes 
tyske og nordiske Navne hentet fra Cusanus’ Kort; sl. Anecdota cartographica, 
S.6 & Tab. 4. Paa Juan de la Cosas Kort fra Aar 1500 (Fig. 22) findes en 
Del endnu uforklarede skandinaviske Navne, og det samme er Tilfældet med 
den mærkelig korrekte Fremstilling af Skandinavien paa det portugisiske Kort 
i München, hvis amerikanske Del Kunstmann har gengivet paa sin Tavle 11. 
Paa et italiensk Kompaskort fra Venezia 1489 (Cod. Egerton 73) træffer man dog 
ogsaa Cusaniske Navne, men som Regel synes den gamle Nordenstype fra Begyn- 
delsen af det 14. Aarhundrede at have holdt sig endnu op i det 16., til den af- 
løstes af B-Typen eller Olaus Magnus’. 
GALLois, Les cartographes allemands, Paris 1890, $. XV—XVI. 
to 
ao 
