Corte-Real-Kortene. 169 
af Ferrara, har haft en Finger med i Spillet; thi ved Hertugens Hof 
var man aabenbart dybt interesserel i Sagen, og man havde der rig 
Lejlighed til at sammenligne A-Typen, B-Typen og Cantinos Medde- 
lelser om de nyopdagede Lande og til at foranledige Sagen nojere 
undersogt!. Som vi skal se, var det heller ikke alle de portugisiske 
Korttegnere, som kortlagde Corte-Real-Expeditionernes Opdagelser, 
der tegnede Grønland å la A-Typen, men maaske kun den Portu- 
giser, der arbejdede for Hertugen af Ferrara, og Italieneren Nicolo 
de Canerio og de andre, der kopierede hans Kort. 
Een Misforstaaelse maa vi dog fremfor alt ikke begaa: Cantino- 
Typen er ikke et kritiklost Opkog af Clavus’ yngre Type. 
Den er i det hojeste en paa nye Erfaringer grundet Veri- 
fikation og Forbedring af denne. 
Grønland har nemlig, som det let kan ses, paa Cantino-Kortet 
for første Gang faaet den rette Afstand fra den gamle Verden, 
er kommet langt nok mod Vest. Hos Clavus ligger Sydpunktet, 
som vi har set, paa 62° 40' п. Br. og 9° 25' в. L., tæt ind paa Irland 
og i Virkeligheden omtrent paa Færøernes Plads. Paa Cantino-Kortet 
ligger det efter Harrisses Opgivelser paa 62? å 62? 30'n.Br. og ca. 
37? v.L., hos Canerio paa 55° п. Br. (Længden usikker). Men paa 
begge de sidstnævnte ligger Kap Farvel langt vest for Irlands og 
Portugals Kyst”, 
Grunden til denne rigtigere Anbringelse er naturligvis dels den 
nord-nordvestlige Kurs fra Lisboa til Grønlands Kyst, dels den til 
1800—2800 Miglier beregnede Distance fra Amerika til Portugal’, 
endelig det, at Rammen for Ptolemæus” Verdenskort nu var sprængt 
og iøvrigt næppe nogensinde havde behersket Sokorttegnerne. Der 
var altsaa ikke mere nogen Grund til at klemme Grønland op ad 
Evropa, og den ældre nordiske Type kunde derfor kun faa den 
uheldige Indvirkning paa den nye Fremstilling, at Landet fik en Vest- 
kyst med forkert Hovedretning, at Sydspidsen kom for langt mod 
Nord, og at Østkysten blev gjort landfast med Skandinavien. At det 
blev regnet for en yderste Ende af den gamle Verden, faldt næsten 
1 To af Nicolaus Germanus’ Pragthaandskrifter af Ptolemzus’ Geografi (sl. $. 139), 
det ene med Kort af A-Typen, det andet med B-Kort, som nu findes i Bibliotheca 
Laurenziana (Plut. XXX, No. 3—4), er dediceret til Hertug Borso d'Este, Hertug 
Erculo d'Estes Forgænger. I Modena findes endnu de af Jos. Fischer (Entdeck- 
- ungen, 5. 76—77 & 113 ff.) publicerede Beviser for, at Hertug Borso stod 1 Forret- 
ningsforbindelse med Nicolaus Germanus og 1466 afkobte ham et Ptolemæus- 
haandskrift af den første Redaktion (uden Nordenskort) efter at have ladet det 
"undersøge af de sagkyndige i Ferrara. 
2 $]. Harrısse, Terre-Neuve, S. 31—32; Discovery, 5. 66. 
SI. Paqualigos og Cantinos Breve (Harrısse, Les Corte-Real, $. 204—11), hvor 
Distancen fra Newfoundland til Lisboa angives varierende til 1800 eller 2000 
Miglier (Pasqualigo), 2800 (Cantino). 
wo 
