De ældste Asiens-Typer. 183 
for Norge, havde to Øer at vælge imellem, en grøn © midt i Atlanter- 
havet og en Labrador-Ø langt mod Nordvest i samme Hav. Det var 
ikke nogen behagelig Sag at skulle træffe Valget mellem alle disse 
Alternativer, naar man sad som lærd Kosmograf et Sted i Evropa 
og ikke anede noget om, paa hvilket Grundlag de forskellige Typer 
hvilede; for de fleste var der forresten ikke noget Valg, fordi det 
overhovedet ikke faldt dem ind, at Halvøerne Engronelant-Pilappe- 
lant, Gronelandia, og A ponta dasia samt Øerne Illa verde og Terra 
de lauorador allesammen skulde være et og samme Land. 
Allerede et af de Kort, som beskæftigede os stærkest i forrige 
Afsnit, King-Hamy-Kortet, er et Dubletkört (se Fig. 25). Nord for 
det Claviske Norge finder vi — langt fra det „Terra laboratoris“, som 
vi mente at maatte opfatte som Grønland — B-Kortenes Grønland 
med det forvanskede Navn „Evglovelant“!, og ikke bedre gik det paa 
den folgende Tids sydevropæiske Sokort. 
1. DE ÆLDSTE ASIENS-TYPER. 
For vi forfølger Sokortenes grønlandske Kombinationer og Corte- 
Real-Typernes videre Udvikling i deres Hjemstavn, maa vi imidlertid 
se paa disse Typers Indflydelse paa den lærde Kartografi, saa meget 
mere som der her strax møder os en helt ny Udformning af de to Corte- 
Real-Typer. Cantino-Typens A ponta dasia-Halvø drejes nemlig mod 
Nordvest. 1 Stedet for mod Nordøst og gøres landfast med det nord- 
østlige Sibirien i Stedet for med Nordevropa, og Vinkel-Typens af- 
brudte Vestkyst forlænges, til den naar Newfoundland, og det frem- 
komne Land gøres ligeledes til en Del af Østasien. Denne Anbrin- 
gelse af Grønland, hvorved det kommer til at indtage Tjukterhalv- 
øens Plads, medens Newfoundland lægges omtrent som Kamsjatka, 
forekommer os ved første Øjekast ubegribelig; men ret beset laa 
den jo efter Datidens Ideer lige for og var den naturlige Konsekvens 
af den Opfattelse, at de nyopdagede amerikanske Lande var Dele af 
Østasien, den samme Opfattelse, som ifølge Pasqualigos Brev (sl. S. 162) 
bragte Corte-Reals Folk til at antage, at baade Grønland og New- 
foundland var Dele af „Fastlandet“, d. у. s. den gamle Verdens Fast- 
land, det eneste, man den Gang regnede med. 
Hvem der er Ophavsmand til denne nye Kombination, er ikke 
endelig afgjort, og dens Fremkomst låa saa nær for, at det er meget 
1 Paa det andet Kort af Labrador-Ø-Typen (Kunstmann Nr. 2, Fig. 26) er denne 
ikke kombineret med B-Typen, hvorimod Skandinavien har en i Øst-Vest meget 
langstrakt Form med mange fordrejede Navne. Nord for Skandinavien anbringes 
en Række Øer, der naar helt hen til Island (terra de ureslant), med Navne, der 
hører til en af de ældste Frisland-Fremstillinger. 
