De ældste Asiens-Typer. 193 
Afhandling i 1904 havde Lejlighed til selv at undersøge det nævnte 
Atlas, forekom det ham derfor ogsaa, at det skizzemæssig udførte 
Verdenskort forrest i Atlas’et (fol. 1Y) (Fig. 29) var ulige interessantere 
end Søkortet (fol. 8Y), som Lucas publicerede. 
Paa Verdenskortet kan man nemlig se, hvilke Lande Labrador- 
Grønland og Newfoundland staar i Forbindelse med, eller rettere, 
man kan se, at Korttegneren har været i Tvivl om, hvordan han 
skulde sætte disse Lande i Forbindelse med Østasien og Sydamerika. 
Det ser ud, som om der paa Kortet er gjort flere Forsøg paa at 
gøre Asiens nordlige Østkyst landfast med de indbyrdes sammen- 
hængende Lande „terra de lebrados“ (Grønland) og „terra de los 
bacalaos“ (Newfoundland), men som om Forsøgene er opgivet. Læn- 
gere mod Syd, hvor Kortet minder om Juan de la Cosas (Fig. 22), 
er der en Ansats til den mexikanske Havbugt og til en Begrænsning 
af Sydamerika og Panamatangen mod Vest og Syd; men da disse 
Kyster først vides at være opdaget i Aarene 1511—13 og senere, er 
det jo muligt, at Verdenskortet er blevet rettet nogle Aar efter 1507. 
Sikkert er det, at det bærer Vidnesbyrd em, at man i Italien i de Aar, 
Ruysch's Kort blev stukket i Kobber, og i den nærmest paafølgende 
Tid beskæftigede sig med Tanken om en Landforbindelse mellem 
Marco Polos og Corte-Reals Opdagelser, saa at man godt kan for- 
staa, at den dristige Maade, det raske Greb, hvormed Ruysch — 
paa Papiret — bragte Forbindelsen til Veje, har gjort Lykke. Den, 
der tegnede Verdenskortet i det Egertonske Manuskript, var aaben- 
bart mere ængstelig og forsigtig og vovede f. Ex. ikke som Ruysch 
at skrive de Corte-Real’ske Navne lige op ad de østasiatiske. Lige 
vest for Newfoundland anbringer han derfor forsigtigvis de syv Byer 
(septem ciuitates), som Sagnet længe før Amerikas Genopdagelse ved 
Columbus havde anbragt i det vestlige Ocean. Iøvrigt viser Kortet, 
at han var en lærd Mand, som, uden at have en matematisk Uddan- 
nelse, ogsaa vilde vise sin Lærdom paa dette Omraade. Skønt han 
anvender Marinus’ Projektion, markerer han Nordpolen ( /040с apxrıxöc)! 
ved et j-Tegn lige nord for Skandinavien; og mellem dette og Polen 
finder man som Dublet til Labrador-Grønland paa den anden Side 
Oceanet B-Typens ,,engronelant“ og dens ,,glaciei insula“ (9: Island) 
som Dublet til „fislanda“ (9: Frisland-Island) tet ovre ved den 
amerikanske Kyst (sl. S. 124--25 & 147). 
Endnu et Kort fra Italien har Harrisse paavist, hvor en Kom- 
bination af Grønland og Østasien forekommer, nemlig Maggiolos 
Polarkort fra 1511 (Fig. 30). Paa dette er der dog foretaget en mærkelig 
Ændring eller Udvidelse. Foruden ,, Terra de corte reale de rey de 
1 Paa samme Maade forklares Ordet wzeavdc (oceanus) af ,@zds 9: uelox“ (hurtig). 
XLVIII. 13 
