204 AXEL ANTHON BJORNBO. 
Det mærkeligste ved Lorenz Friess’ Bearbejdelse af de Waldsee- 
müllerske Gronlandsfremstillinger findes imidlertid paa Verdens- 
kortet. Her er nemlig Grønland, der paa det Waldseemüllerske 
Kort fra 1513 og paa Friess’ Ruslandskort er en lang smal Halvø, 
der bliver smallere og smallere, jo lengere man kommer ned mod 
den sydvestlige Spids, blevet til en ©, der nogenlunde har bevaret 
Beliggenheden fra a-Kortene, har sit bredeste Punkt helt nede mod 
Sydvestpynten, men bliver smallere og smallere op mod Rusland, til 
den ender i en Spids, der næsten rører ved Bjærgene paa Ruslands 
Nordkyst (Fig. 32). Halvøen er, kunde man sige, behandlet som en 
Tarm, der er klemt sammen og rykket af lige ved sit Udspring. 
Om der heri ligger en bevidst Ændring eller ikke, og om hvilken Im- 
puls der eventuelt kan have bevirket en saadan Ændring, ved vi 
intet.! Lorenz Friess’ Kort i Ptolemæusudgaven 1522 blev trykt op 
i Strassburg 1525 og i Lyon 1535 i nye Udgaver af samme Værk. 
Fig. 32. Udsnit af Verdenskortet i Lorenz Friess’ Ptolemzeusudgave, Strassburg 1522. a-Typens 
Gronland skilt fra Nordevropa. 
Ogsaa i det Friess tillagte Værk „Uslegung der Mer-Carthen“, 
som er trykt i Strassburg 1525, 1527 og 1530, skal der efter Harrisse? 
findes et Kort af lignende Type som de her nævnte, altsaa en a-Type 
eller en Cantino-Type eller et Konglomerat af begge, sandsynligvis 
med en Labrador-@ (Terra laboratoris) lige vest for Landets Syd- 
spids, d. v. s. en lidt ændret Kopi af Waldseemüllers carta marina 
(Fig. 31); men dette Værk af Lorenz Friess har ikke været os til- 
geengeligt. Waldseemiillers Grønland kommer frem igen 1531 paa 
Oronce Fines Verdenskort, men i еп ny Kombination og som © 
uden Forbindelse med den gamle Verden. I denne nye Skikkelse 
lever det videre, som vi skal se i et folgende Afsnit (IX, 1). 
1 At det er Friess og ikke Waldseemüller selv, hvis Dodsaar ikke sikkert kendes, 
der har besørget Udgaven af 1522, fremgaar ikke blot af Signaturen „1522 Г. F.“, 
men ogsaa af еп Bemærkning i selve Udgaven (fol. RY) om, at „Originalen 
til de hervaerende Kort er tegnede af den nu afdede Martin Waldseemüller“ („Has 
tabulas e nouo a Martino Ilacomylo pie defuncto constructas... notificamus“). 
HARRISSE, Discovery, S. 539. 
3 Winsor, History of America IV, S. 36—37. 
tc 
