De sydevropæiske Sekort 1508—1532. ital 
Rimeligvis har Ruge Ret. Ialtfald synes Kortet at vere yngre 
end Ruysch’s Verdenskort fra 1508, hvad man hidtil ikke har lagt 
Mærke til. Sammenligner man nemlig Fig. 34 med Fig. 28, vil man 
næppe være i Tvivl om, at Strædet mod Nord paa Pilestrina-Kortet 
svarer til det ene af de fire Udløb fra Polarbassinet hos Ruysch, og 
at dette og den omgivende Krans af Bjærge ligeledes genfindes paa 
Pilestrina-Kortet. 
Da det er udelukket, at Ruysch har faaet sin Fremstilling 
af hele Terrænet om Polen med de mange Navne og Legender fra 
Pilestrina-Kortet, og da vi intet ved om, at Nicolaus af Lynns Bog, 
der ligger til Grund for hele Fremstillingen (sl. S. 189), har været 
kendt af Sydevropas Søkorttegnere, er den naturligste Forklaring 
den, at Pilestrina-Kortet er paavirket af Fremstillingen hos Ruysch, 
selv om det ikke som han gør Grønlandshalvøen til en Del af Øst- 
asien og landfast med Newfoundland (Pilestrina-Kortets „Terra de 
cortte ВеаП“). 
Mærkelig er Kortets Fremstilling af Ishavet nord for den 66. 
Breddegrad (Polarcirklen), idet det er malet mørkeblaat med hvide 
Sp&tter i. Om dette er et Forsøg paa at gengive Strømmene om- 
kring Polen paa Ruysch's Kort, eller, hvad der vel er rimeligere, en 
Reminiscens fra de ældre Corte-Real-Kort, er usikkert. Dog er det 
værd at lægge Mærke til, at dette frosne Hav begynder lige nord 
for Kap St. Paul, det nordligste Stednavn paa den af Corte-Real 
besejlede Østkyst — rimeligvis hans Landkendingspunkt (sl. Fig. 24, 
27 og S.177—79). 
Ligesom Bernardo Sylvanos Verdenskort (Fig. 33) 
synes altsaa Pilestrina-Kortet at være kombineret af 
Ulmerkortet, Ruysch's Verdenskort og et af Corte-Real- 
Kortene, eller om man vil saa til selve Grundkilderne: 
af Corte-Reals Grønland og Clavus’ flyttede Grønland 
forbundet ved hans uflyttede Grønlands Landforbindelse 
med Rusland, som dog paa Midten brydesafen Gengivelse 
af Nicolaus af Lynns Beskrivelse af Polomraadet. 
= 
Fraset Maggiolos Kort fra 1527, som vi allerede har omtalt 
(S. 171 —73, 179 og Navnelisten 5. 181), træffer vi i de første Aartier efter 
1511 paa Sokortene udelukkende den skaalformede Reinel-Type med 
Labrador-Grenland langt mod Syd klods op ad Newfoundland. Næst 
efter selve Reinels Kort og de toi det Egertonske Manuskript (se S. 184, 
191—94 og Fig. 29) arses det anonyme og udaterede portugisiske Sekort 
i Miinchen, Kunstmanns Nr.4, der her gengives som Fig. 35, for at 
14” 
