De sydevropæiske Sokort 1508—1532. 213 
Kortet er fra ca. 1521 eller maaske noget yngre, har været i Santa- 
rems Besiddelse, senere i Eugene Millers .(deraf Betegnelsen „Miller 
Nr. 1“ hos Harrisse), men ejes nu af Bibliothèque Nationale i Paris. 
Paa det amerikanske Fastland sydvest for Newfoundland staar her, 
at Kosmograferne kalder Landet den ny Verden (Mundus novus), 
som ligger mod Vest og er stor, da den grænser op til Brasilien, 
Newfoundland og Norge(!)!. Denne Bemærkning er af Værdi for os; 
thi den refererer sig vistnok til samme Kilde som Legenden paa 
Cantino-Kortet om, at det af Corte-Real opdagede Land (Grønland) 
„efter Kosmografernes Mening" var en Ende af Asien, og viser, at 
vi havde Ret i vor Antagelse, at der dermed sigtedes til Landfor- 
bindelsen med Skandinavien, som paa Cantino-Kortet kaldes „en Del 
af Asien" (sl. S. 167 og Fig. 23). 
Fra Aaret 1525 optræder Reinel-Typen oftere, men nu hoved- 
sagelig paa spanske og italienske Kort. Allerede i Aaret 1508 havde 
Kolonialdepartementet i Spanien (Casa de la Contratacion de las In- 
dias) faaet Ordre til at udarbejde et officielt Generalkort (Padron 
General), som Søkorttegnerne skulde benytte, hvis de ikke vilde risikere 
en Bøde paa 50 Dubloner; men Direktøren for Søkortkommissionen 
— først Amerigo Vespucci, senere Sebastian Cabot — og enkelte 
priviligerede Korttegnere havde Eneret paa Benyttelsen, hvorfor hele 
dette Arrangement kun førte til Slendrian i Kommissionen og mange 
uofficielle, daarlige Kort. I Aaret 1526 fik derfor Diego Ribero og 
andre Korttegnere Ordre til at udarbejde „et Søkort over alle de 
Øer og Fastlande, som var opdaget og skulde opdages“?. En Aarsag 
til disse nye Anstrængelser for at faa lavet et Generalkort var rime- 
ligvis ogsaa den af Karl den Femte udsendte Esteväo Gomez’ Hjem- 
komst i 1525 fra en Expedition til Nordamerikas Kyster mellem Flo- 
rida og Newfoundland. Naar man derfor paa de fra Sevilla i Aarene 
1525 —1530 udgaaede Kort tegner Amerikas Kyst sammenhængende 
fra Florida og til Labrador-Grønland, saa er det dels Esteväo Gomez’ 
Opdagelser, der er Grunden, dels det, at man optog Reinel-Typen, 
hvad der er saa meget forstaaeligere, som vi ser, at en Fader og 
Søn med Navnet Reinel, begge Kartografer, i 1519 arbejdede i Sevilla, 
og at to med Navnet Pedro Reinel i 1522 ogsaa i Sevilla fik Tjeneste 
som kejserlige Kosmografer?. Tyngdepunktet for Kartografien paa 
den spanske Halvø blev, som det synes, omkring 1520 forlagt fra 
Lisboa til Sevilla. 
= 
„Ista regio а cosmimetris mundus nouus nuncupatur, quae in occidentali plaga 
sita est, magna, cum Brasiliae regione terraque de Corterreal, Norvegaque etiam 
conterminabilis est“. Sl. HARRISSE, 1. С. 5. 84. 
2 HARRISSE, John Cabot, S. 71—76. 
3 HARRISSE, Jean et: Sebast. Cabot, S. 162—63. 
