Johann Schöner for 1532. 223: 
Det er forst og fremmest sikkert, at Schöner har benyttet Ulmer- 
udgaven 1486; thi han anvender Bemærkninger fra dens „Registrum 
alphabeticum“; adskillige nordiske Stednavne er ogsaa hentet derfra". 
Men hans B-Types Engroneland og dettes Overgang i Polarkontinentet 
minder i flere Henseender om Behaims Globe (Fig. 21), hvorfra 
Schöners lange Islandsbeskrivelse ogsaa i Hovedsagen synes at være 
taget?, Hvad Stedsbestemmelserne angaar, ser det derimod ud, som 
om Schöner i det store og hele følger Waldseemüllers Verdenskort 
fra 1507, hvis grønne Ø (Viridis insula) og karakteristiske Newfound- 
land (Litus incognitum) er gaaet over i hans Bog og paa hans Globe” 
(sl. S. 128). Paa denne er der altsaa to Grønlande (B-Typens En- 
groneland og Søkortenes grønne @); Spargsmaalet er imidlertid, om 
der muligvis er et tredje. Paa 70—75° n. Br. og 245—290° ø. L. ender 
nemlig Polarkontinentet nordvest for Newfoundland i en bred Halvø, 
der ,hænger ned" fra Fastlandet omkring Polen, saaledes som Clavus 
siger, at Grønland gør (sl. S. 106). Men noget Bevis for, at Schöner 
her har villet fremstille Grønland, kan vi ikke give, og Halvøen ligger 
alt for langt mod Vest og Nord til at være udlagt efter Wienertextens 
Stedsbestemmelser. 
Overhovedet synes Schöner ikke at have udnyttet de af Clavus. 
givne Stedsbestemmelser, og hans Udtalelser om Grønland røber, at 
han ligesom Waldseemüller har været en Del i Vildrede med dets 
Fremstilling. Han siger (fol. Ar), at Ishavet (Mare glaciale) beskyller 
Island, Pilappeland (de vilde Lappers Land) og Engroneland mod 
Nord (a parte septentrionis), men dette passer, som Fig. 37 viser, 
kun for Islands Vedkommende. Han optager Navnet Gronelandia 
fra Wienertexten og identificerer det med B-Typens Engronelandia,* 
skønt Beliggenheden ikke stemmer, og henlægger Wienertextens For- 
bjærg Nadhegrin til dette Land, skønt det i denne Text angives. 
at ligge meget sydligere og tydelig henføres til Norge”. Den Maade, 
paa hvilken Schöner i sin Bog sammenarbejder B-Typen med Wiener- 
texten, er altsaa ukritisk og præget af Overfladiskhed. Schöner var 
ikke nogen Waldseemiller. 
= 
BJORNBO & PETERSEN, Clavusmongrafi, 5. 76—77 (118—119) (dsk. Udg.), $. 60 (tysk 
Udg.). Hvad Schöners nordiske Navne angaar, er der en Del, der ikke gaar tilbage til 
Clavus’ Værk eller Ulmerudgaverne, dog kun Landsnavne og Navne paa de vig- 
tigste Byer. Ligesom Andreas Walsperger, Nicolaus Cusanus og Martin Behaim 
synes Schöner altsaa at have haft Adgang til Kilder om Norden, som vi nu ikke 
kan paavise; thi de synes alle fire at være uafhængige af hinanden. SI. S. 154. 
to 
$1. Schöners Bog fol. A}, med RAvENSTEIN, Martin Behaim, $. 74. 
3 [JOANNES SCHONERUS] Luculentissima quaedam """ descriptio, Tract. Il, fol. М: 
„Viridis insula, cuius situs est in grad. 347—30 [long. orient.], 52—0 [lat. sept.]“. 
+ SCHÖNER, l.c. fol. В nie ,Gronelandia, quam et Engronelandiam vocant — Grone- 
landia, som ogsaa hedder Engronelandia“. 
BJORNBO & PETERSEN, Der Dane CI. Cl. Swart, S. 100 & 143. 
or 
